1911] Geologisk ekspedition til Spitsbergen 1909. 45 



mægtigheten kunde ikke angives. Over isen var en mosevegetation 

 ved elvekrydset ca. 40 m. 0. h. 



Ogsaa fra Stordalen er denne jordbundsis kjendt. Paa en 

 lokalitet som lignet Colebays, eroderte en elv i en 3—4 meter høi 

 terrasse. Herved opstod flere sprækker i terrassen parallel med 

 elvens retning, og i disse kunde isen sees. Den var ogsaa synlig 

 i terrassens profil, hvor den naaet under elvenivaaet. Om der 

 kommer en ny terrasse med sten og grus nedenfor der, hvor isen 

 optrær, kan man derfor ikke slutte, at disse lag ligger under isen. 

 Her gik ialfald isen dypere, og likesaalidt som i Colebay er isens 

 mægtighet kjendt. Om man imidlertid kan slutte sig til nogen 

 mægtigere forekomst av is i jorden, er usikkert, skjønt det av de 

 foreliggende observationer synes rimelig. Saavel i Colebay, som i 

 Stordalen var isen indesluttet i gamle terrasser og har overlevet 

 mytilustiden. Man kan derfor vanskelig tænke sig, at ikke for- 

 holdsvis tynde islag da skulde være smeltet væk, og man tvinges 

 ind paa den antagelse, at dalfyldningen for en del utgjøres av en 

 rest av gamle gletschere. 



Ifølge Rabot er en av ham fundet forekomst av fossil is i 

 Recherchebay (Explorations dans Tocéan glacial arctique, Bulletin 

 de la société de géographie 1894) overleiret av sandlag med marine 

 fossiler. Fra Novaja Semblia har Roussanof beskrevet en forekomst 

 av jordbundsis (Sur des lambeaux de glacé fossile en Nouvelle- 

 Zemble, Compt rendus, vol. 150) hvor de overliggende sandlag inde- 

 holdt muslingerne Astarte borealis, A. sulcata, A. elliptica, Saxicava 

 arctica, 8. pholadis, Mya truncata, Mamma calcaria. 



Det er altsaa fastslaat fra forskjellige steder, at marine avsæt- 

 ninger ligger over isen, og at saaledes opdriften ikke har formaaet 

 at hæve ismasserne. Disse viser sig at ha kunnet holde sig uten 

 at smelte helt væk under sjøvandets indvirkning. At ikke op- 

 driften har formaaet at løfte isen, forklares kun derved, at isen 

 (dødbræerne) har været indefrosset i morænematerialet under en 

 lavere vandstand, saa havvandet ikke har kunnet trænge ind under 

 den. Det overliggende grus er nemlig ikke mægtig nok til at 

 ha overvundet opdriften. Den fossile is taler saaledes efter min 

 mening for store oscillationer i landets stigning, og dens dannelse 

 skriver sig fra en tid, da strandlinjen hadde omtrent samme stilling 

 som nu. 



