1911] 



Geologisk ekspedition til Spitsbergen 1909. 



55 



er dalens tversnit ikke længer U-formig. Men blandt blokkene i 

 uren finder man enkelte, som paa en side viser isslipning, men som 

 forøvrig- er skarpkantet. Disse er de første blokker, som er løsnet, 

 efter at isens mottryk ophørte. 



I det gjennemreiste omraades dale finder man som tidligere 

 nævnt ved første øiekast ikke den erosion, som de mægtige bræer 

 nødvendigvis maa ha bevirket. Stort set gir iserosionen sig tydelig 

 nok tilkjende paa Spitsbergen. De nordlige fjorder, f. eks. Cross 

 Bay, Hamburger Bay, Magdelena Bay og Red Bay, som er oploddet 



Fig. 17. Skiferur nær Elvekrydset. 



under Isachsens ekspeditioner, er likesom de norske fjorder uthulet 

 av isen. Men iserosionens detaljer kan være utvisket, og man har 

 netop anledning til at studere de forhold, som ved sin sam virken 

 skjuler bræerosionen inden de store dale i Isefjord— Belsundomraadet. 



Ras og ur dækker overalt fjeldsiderne til en betydelig mægtig- 

 het. Dannelsen av ur er i den grad avhængig av bergarten, at der 

 optrær to slags urer med vidt forskjellig utseende, eftersom de 

 skylder sandstenen sin oprindelse eller den sorte skifer. 



De sorte skiferurer kan være op til 400 meter høie. De største 

 finder man i skiferavdelingen, men ogsaa i nedre sandstensavdeling 



