26 Magnus Olsen. [Nr. 11 



„hauglagdé (begrov i haug)", 1 ) „skrev (runer)" 2 ) eller „gjorde 

 (runer)", 3 ) „udførte indridsningen", 4 ) 



eller et verbum i præsens med betydningen „heter". 5 ) 



Som vi ser, er formelen ,.jeg N. N"." med eller uten prædikat 

 ganske almindelig i de urnordiske indskrifter, ja, den er saa yndet, 

 at den i de utprægede mindeindskrifter paa reiste bautastener fra 

 Kjølevig (Strand) og Reistad næsten ganske har fortrængt den av- 

 dødes navn (se ovenfor anm. 1 og 4). Endnu et skridt videre 

 gaar i denne henseende Einang-stenen, som endnu den dag i dag 

 staar paa den gravhaug, hvor den blev reist for halvandet tusind 

 aar siden. Einang-indskriften nævner slet ikke den avdøde, men 

 indeholder kun — i Iste person, men, som det synes, uten tilføiet 

 ek Jeg" 6 ) — de ord: 



dagaR >aR runo faihido 

 „(jeg) Dag skrev disse runer." 



Her stilles vi likeoverfor følgende spørsmaal: Hvorfor træ der 

 i de urnordiske mindeindskrifter runemesteren saaledes 

 i forgrunden, at den døde, paa hvis grav runestenen er 

 reist, ikke engang behøver at nævnes? 



Hvis det kan lykkes os at gjøre rede for Hugl-indskriftens 

 indhold og bestemmelse, tør vi vente, at ogsaa de andre urnordiske 

 „jeg"-indskrifter vil komme til at staa klarere for os. 



Først skal vi ta for os den lille gruppe av urnordiske ind- 

 skrifter, hvis prædikat er verbet „(jeg) heter" i præsens. Vi skal 

 nemlig se, at denne i indhold staar Hugl-indskriften nærmest. For 



1 ) ek hagustadaR hlaaiwido magu minino „Jeg H. hauglagde min søir' (Kjøle- 

 vig i Strand). For sig staar i en egen linje den dødes navn i nominativ (uten 

 tilføiet ek) hadulaikaR; jfr. anm. 4 nedenfor. 



2 ) . . . harabanaR [wi]t iah ek erilaR runoR waritu „ ... vi to, Hr. og jeg 

 E. skrev runer" (Jårsberg eller Varnum, Vermland). Jfr. ogsaa Femø-brakte- 

 aten (s. 9). 



3 ) ek wiwaR after woduride . . . worahto [runoR] „Jeg W. gjorde [runer] 

 efter W. . . ." (Tune). 



4 ) ik wakraR unnam wraita „Jeg W. udførte indridsningen" (Reistad). For 

 sig staar ogsaa her i en egen linje den dødes navn i nominativ (uten ek); jfr. 

 anm. 1 ovenfor. 



5 ) De tre indskrifter, tilhørende denne sidste gruppe, skal bli særskilt be- 

 handlet i det følgende. 



6 ) Dette pronomen kan dog oprindelig ha staat foran dagaR paa et nu av- 

 skallet stykke; se NI. I, s. 86 f. 



