34 Magnus Olsen. [Nr. 11 



det dermed allittererende -gand- (s. 23) — , og man tar neppe meget 

 feil, om man likefrem betragter den som en prestefamilie. Da 

 Huglen ligger like utenfor kirkestedet Onareim paa Tysnesøens øst- 

 kyst, hvor der er minder om hedensk gudsdyrkelse (se Norske Gaardn. 

 XI, s. 175, 178), og hvor der i middelalderen var et anset gilde, 

 er det ikke urimelig at formode, at det medlem av Gudinge-ætten, 

 som vi kj ender fra Hugl-indskriften, har tilhørt samme familie som 

 goderne og høvdingerne 1 ) paa Onareim. 



Endelig — og det staar for mig som det allervigtigste — bør 

 opmerksomheten fæstes ved de utviklingslinjer som kan trækkes 

 op over i forhistorisk tid fra de ældste danske indskrifter med de 

 yngre runer. 



De ældste danske runestener (fra omkr. 800 efter den almindelige 

 datering) er efter sit indhold av utpræget prestelig karakter. 2 ) Der 

 har vi først Snoldelev-stenen (Sjælland), som sies at være 



„Gunvalds sten, søn av Roald, pulr (etslags prest) paa Sal- 

 hauge." 3 ) 



Dernæst fra Fyn de to nærstaaende stener fra Helnæs (Hælghæ- 

 næs Vald. Jordebog, d. e. det hellige nes): 



„Rolv ,Nore ; -gode satte stenen efter Gudmund, sin brodersøn," 



og fra Flemløse: „ Efter Rolv staar denne sten, han som var 

 ,Nore'-gode; sønnerne satte den til minde." 



Fra omkr. 900 har vi saa Glavendrup-stenen (Fyn), som 

 Wimmer oversætter saaledes: 



„Ragnhild satte denne sten efter Alle ,Solve'-gode, hellig- 

 dommenes høiærværdige vogter. Alle's sønner gjorde dette 

 mindesmerke efter sin fader og hans kone efter sin ægtefælle; men 

 Sote ristet disse runer efter sin herre. Tor vie disse runer. 

 Han skal visselig komme til at sone sin brøde, som øver vold mot 

 denne sten eller drager den (bort for at reise den) efter en anden." 4 ) 



! ) Fornni. s. IX 364 uptræder en Sigurdr af Onarheimi af hendi allra 

 Gulapingsmanna. 



2 ) Jfr. A. Olrik, Dania IV, s. 31. 



3 ) Denne og de følgende danske runeindskrifter er utgivne av Wimmer, 

 De danske runemindesmærker II. — Om Snoldelev-indskriften jfr. A. Olrik, 

 Danske studier 1909 s. 8 f. 



4 ) En lignende trudsel mot gravrøvere findes i den nær beslegtede og om- 

 trent samtidige Tryggevælde-indskrift, samt paa Skærn-stenen I (Jylland) og paa 

 Glemminge-stenen (Skaane), begge fra omkring aar 1000. 



