8 



Haakon Schetelig. 



[Nr. 13 



former som ikke kræver nogen nærmere omtale; men vi har alle- 

 rede set at graven i flere henseender indeholdt ting av ualmindelig 



interesse, og dertil kommer endelig den 

 lille bronseøksen (fig. 7), i det hele en 

 stor sjeldenhet og ganske enestaaende i 

 norske fund hittil. 



Øksen er et fint og vakkert litet ar- 

 beide ; bladet er en ganske nøiagtig og fuld- 

 stændig kj endelig efterligning av den almin- 

 delige økseform paa Vestlandet i vikjnge- 

 tiden, typen Rygh fig. 56 1. 1 ) Denne type 

 har forøvrig en ganske stor variationsevne 

 og man finder let eksemplarer som kom- 

 mer miniatyrøksen meget nærmere end 

 netop det eksemplar som er avbildet av 

 Rygh. Allikevel er den ikke hvad vi vil de 

 kalde en aldeles naturtro kopi; ingen av 

 de virkelige økser kan av praktiske hensyn 

 være saa slanke i halsen eller saa smale 

 ved skafthullet som miniatyrøksen; den er 

 ogsaa forholdsvis noget tyndere. I en 

 længde av 3.5 cm. under bladet er skaftet 

 rundt, av litt ovalt tversnit, som et vir- 

 kelig økseskaft ; den nedre del er flattrykt 

 firkantet og ender i en spids; mellem disse 

 to distinkte partier er indskaaret et markert tverbaand av flere linjer, 

 nu litt skadet, da overflaten her er en del forvitret. Den nedre 



*) Jeg har til belysning av dette punkt opgjort en oversigt over 74 

 jernøkser fra vikingetiden som er kommet ind til Bergens Museum i aarene 

 1902 — 1910, og som er slik bevaret at de kan bestemmes og maales. De for- 

 deler sig slik: 



Fig. 7. 



Bronse 



553 



6 



— 



554 



7 



— 



555 . . 



11 



_ 



557 



2 



— 



558 



1 



— 



559 



14 



— 



561 



26 



— 



Sum 74 eksemplarer. 

 Typen Rygh fig. 561 utgjør altsaa mere end en tredjedel av det hele anta! 

 og er næsten dobbelt saa talrik som nogen av de andre formene. 



