Carl Fred. Kolclerup. 



[Nr. 18 



en bergart som den i det ydre ogsaa har en likhet med, særlig 

 hvis den sees i fj eldet paa litt avstand. Ser man nærmere paa 

 stenen i haandstykke, vil man snart se en forskjel baade med 

 hensyn til struktur og til sammensætning. Jeg formodet derfor 

 allerede ved makroskopisk undersøkelse, at man her stod overfor 

 en plagioklasrik, granitisk bergart, og analysen og den mikrosko- 

 piske undersøkelse har tilfulde bevist dette. 



Det som gjør at Sogneskollens granodiorit tiltrækker sig op- 

 merksomheten, er som allerede nævnt den hvite farve. Paa enkelte 

 steder er denne farve ren hvit, paa andre steder mere graalighvit. 



Fig. 3. Sogneskollen seet fra Bisnes. 



Bergarten pleier at være normalkornig til finkornig. Yed anord- 

 ningen av de mørke bestanddele som altid er tilstede i ringe, omend 

 vekslende mængder, er at merke at de paa sine steder optrær som 

 smaa flekformede eller klumpformede aggregater i den hvite hoved- 

 masse, paa andre steder har de en mere stripeformet anordning. 

 Studerer man strukturen under mikroskopet, vil man se en tryk- 

 struktur, der vistnok i enkelte tilfælder synes at være en protoklas- 

 struktur, men i de tilfælder, hvor graniten optrær som gang i de 

 omgivende bergarter er den en tydelig kataklasstruktur. Dette kan 

 vel neppe tydes paa anden maate, end at magmaen er presset ind 



