18 



Carl Fred. Kolderup. 



[Nr. 18 



stiger ned til Rydlandsvandet (ca. 90 m. o. h.) og paa nogen av- 

 stand betragter grænsen. Ved hjælp av fig. 6 kan man danne sig 

 en mening om forholdene; man ser her en ca. V2 m. bred gang og 

 en hel del smaa aarer av lys granit gjennemsætte kvartsiten. 



Ogsaa paa flere andre steder ser man flak av de tilgrænsende 

 bergarter, som brudstykker inde i graniten. Ved at ro langs øst- 

 siden av Smørhavnsøen fandt jeg saaledes 4 større flak av kontakt- 

 metamorfosert skifer i graniten, og disse flak var delvis gjennem- 

 sat av aarer av graniten. Der kan saaledes ikke være nogen tvil 



•'"V 



\ * i ' 



Fig". 6. Gan»- og smaa aarer av hvit granodiorit i kvartsit ca. 90 m. 0. h. ved 

 Rydlandsvand, Bremangerland. 



om at graniten er yngre end de tilstøtende gneiser, kvartsiter og 

 lerskifere, og da ialfald de sidste maa opfattes som tilhørende silur 1 ), 

 blir Bremangerlandets hvite granit likesom Sognæskollens postsilu- 

 risk. Sandsynligvis er den presset frem under den store fjeldkjede- 

 foldning. En nøiere bestemmelse av dens alder faar man ved 

 at betragte forholdene paa begge sider av Smørhavnssundet. I 



1 ) Paa sydsiden av Frøiens vestpynt optrær i Muleviken endel lerskifer sam- 

 men med kvartsit og konglomerat, og i denne skifer har Reusch fnndet grapto- 

 liter. („Natnren" 1903 s. 160). 



