22 



Carl Fred. Kolderup. 



[Nr. 18 



kunne gaa ut fra, at de stammer fra et og samme magmabasin. 

 Geologisk set kan der intet være at indvende mot en saadan an- 

 tagelse, da alle tre forekomster saaledes som tidligere paavist, maa 

 være av omtrent samme alder, idet de alle har brutt igjennem 

 de omvandlede siluriske lagrækker, og sandsynligvis er presset frem 

 under den store skandinavisk-kaledoniske fjeldkjedefoldning. 



Svanøen 



Sogneskol 



Brem- 

 anger 



Si 2 . 

 Ti 2 . 

 Als 3 

 Fe 2 3 

 Fe . 

 Mg . 

 Ca ■ 

 Naa 

 K 2 

 H 2 . 

 P 2 5 



S 



Mn 2 0; 



72.13 



71.66 







Sp. 



14.95 



15.29 



1.10 



1.81 



0.90 



0.51 



0.18 



0.09 



1.97 



1.71 



5.99 



5.75 



2.50 



2.61 



0.28 



0.33 



Sp. 







Sp. 



0.24 



Sp. 



Sp. 



100.00 



100.00 



70.23 

 



15.47 

 1.96 

 1.07 

 0.84 

 3.03 

 4.84 

 1.87 

 0.50 

 

 0.19 



Sp. 



100.00 



Stiller vi bergartanalyserne sammen efter faldende kiselsy- 

 regehalt, vil vi se hvorledes vi faar en liten vel begrænset række, 

 der begynder med Svanøens og slutter med Bremangerlandets berg- 

 art. Al 2 O3 gehalten forholder sig som sedvanlig omvendt av Si 



2 gehalten; den stiger. Det samme gjør ogsaa gehalten av Fe> 



3 + Fe og Mg gehalten, den sidste viser dog en viss uregel- 

 mæssighet. Dette gjælder ogsaa Ca gehalten. Na 2 gehalten 

 følger Si 2 gehalten, den synker. Kaligehalten maa vel ogsaa 

 siges at synke, men her er forløpet uregelmæssig. 



Som før nævnt er bergartene fra Bremangerlandet og Svanøen 

 tidligere betegnet som hvite graniter, mens bergarten fra Sognæs- 

 kollen av Reusch er betegnet som ..Sogneskollens hvite bergart". 

 Som det vil fremgaa av hvad der ovenfor er nævnt om den minera- 

 logiske og kemiske sammensætning, tilhører disse bergarter den 



