24 Carl Fred. Kolderup. [Nr. 18 



I. N. f. Feather river, Butte Co. (H. W. Turner). 

 II. Indian Valley, Calavaras County, California (W. F. Hille- 

 brand). 



III. 103 Pyr. Pk. Silver Lake, Pyramid Pk. Folio (Gbo. Steiger). 



IV. Nevada City, Nevada Co. Smartsville Folio (W. F. Hille- 

 brand). 



V. El Capitan, Yosemite (Clarence King). 

 VI. Lincoln, Placer Co. Sacramento Folio (W. F. Hillebrand). 

 VIL Grass Valley, Nevada Co., Smartsville Folio (W. F. Hille- 

 brand). 

 VIII. 2 eng-, mil n.o. f. Bangor Butte Co. (H. W. Turner). 

 IX. 398 Placer Co., Donner Pass Truckee Folio (W. F. Hille- 

 brand). 



Som man av denne sammenstilling- vil se, danner det man har 

 kaldt granodioriter, en række bergarter, hvis Si 2 gehalt ligger 

 mellem 70.36 % og 59.48 %. Der er vistnok efter beskrivelserne 

 ikke grund til at anta andet, end at disse bergarter er geologisk nær 

 forbundne med hverandre ; men det forekommer mig ikke destomindre 

 rent petrografisk og systematisk set uheldig at slaa alle disse sam- 

 men til en gruppe. Gruppen er oprindelig ment som en intermediær 

 gruppe mellem forholdsvis sure og kalirike graniter samt kvarts- 

 dioriter, og det vil da være rimelig at man skiller ut fra den de 

 typer, som ifølge analyserne ligger under granitgrænsen (66 % Si 2 ), 

 og som derfor bør gaa over i kvartsdioritenes gruppe. En lignende 

 opfatning er ogsaa forfegtet av Hatch i hans Text-book of Petro- 

 logy, og jeg vil, likesom han, gjøre opmerksom paa at den omstæn- 

 dighet, at der i de basiske, saakaldte granodioriter er en ortoklas- 

 gehalt, ikke er noget til hinder for at indlemme dem i kvartsdiorit- 

 gruppen. Hvis man gaar med paa en saadan ordning skulde kun 

 analyserne I — V bli at regne som tilhørende granodioriter. Men 

 samtidig vil man kunne utvide rækken av granodioriter i den anden 

 retning ved at opta de i denne avhandling beskrevne hvite grano- 

 dioriter fra Svanøen, Sogneskollen og Bremangerlandet. I minera- 

 logisk henseende er jo disse bergarter at jevnføre med de ameri- 

 kanske granodioriter, og en sammenligning av mine analyser med 

 de netop anførte amerikanske, viser at mine passer meget godt paa 

 rækkens venstre fløi. Stiller vi disse sammen, vil vi faa en ganske 

 god oversigt over granodioritenes sammensætning, og man vil se 

 hvad der adskiller denne underfamilie av granitfamilien fra de to 

 øvrige underfamilier, alkaligranitene og adamellitene. 



