28 RUBENSON, TEMPERATURENS DAGLIGA VARIATION. 
3) Skilnaden mellan den operiodiska och periodiska variationen är i det närmaste 
konstant under våren, sommaren och hösten. Arstidsvärdena af denna differens äro nem- 
ligen i medium af alla stationerna: 
för våren ="966 
» sommaren = 2,82 
och » hösten = 3,03, 
eller i medeltal för dessa årstider = 2,84, med en svag förökning från 
våren till hösten. A de särskilda stationerna finner man visserligen något större olik- 
heter, men dessa uppgå endast i Halmstad och Skara till 1” Cels. 
4) Värdet på differensen i medeltal af våren, sommaren och hösten kan anses 
vara konstant i hela landet. Af de i tabell XV upptagna orterna hafva följande 
från det gemensamma mediet med 1” eller derutöfver afvikande värden, nemligen 
Halmstad, Wisby, Westervik, Jönköping och Östersund. Bland dessa orter ingår Halm- 
stad med ett relativt ringa antal årgångar. Vid jemförelse med motsvarande värden 
för Göteborg visar det sig, att observationen kl. 2 e. m. gifver nästan hela året om 
större tal i Halmstad, men detta oaktadt äro medeltalen af maxima under vår och 
sommar lägre än i Göteborg. Det är således icke omöjligt, att den anmärkta afvikelsen 
skulle kunna bero af observationsårens otillräcklighet. I Wisby har ett ännu fattigare 
material måst läggas till grund för kalkylen, till följd hvaraf afvikelsen, som här icke 
uppgår till fullt 1”, med skäl bör kunna betraktas såsom tillfällig. I Westervik 
åter beror densamma derpå, att minimet under hela året visar ett för lågt värde, hvarom 
jag öfvertygat mig genom jemförelse med Kalmar. Att detta härleder sig från ett fel 
å instrumentet göres sannolikt af den omständigheten, att om den till 17,56") upp- 
skattade instrumental-korrektionen subtraheras från differensen för Westervik i tab. XV, 
erhållas: 
för våren SA 
» sommaren 3 ,l4 
och » hösten 3,09, 
således med de allmänna medeltalen nära öfverensstämmande värden. Till bekräftelse 
af denna åsigt kan anföras, att jag vid ett besök å orten i Juli 1873 fann en betydlig 
spritpelare, hvilken då uppskattades till omkring 6”, afsatt i öfversta ändan af minimi- 
termometern. Återstår endast Jönköping och Östersund med betydligare åfvikelser, 
hvilka jag för tillfället ej är i stånd att förklara. Dessa afvikelser vågar jag dock ej 
anse såsom bevis för tillvaron af verkliga undantag från regeln, dels emedan nollpunkts- 
och andra fel på de å stationerna använda maximi- och minimi-termometrarna i all- 
mänhet ej äro kända, dels emedan jag kommit till den öfvertygelsen, att åtminstone 
en del af den i Jönköping funna stora afvikelsen bör tillskrifvas samma orsak, som 
för Westervik anfördes. 
Den sub 4) framstälda lagen kan uttryckas genom följande formel: 
Om 05 rel (2) 
1) Detta tal utgör skilnaden mellan minima i Kalmar och Westervik i medium af vär och sommar, 
