- 
KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. I4. N:o I2. 3) 
vinser, största delen af Frankrike, Belgien, »vestligaste Tyskland (ett dödt ex. skall, enligt STEIN"), 
vara funnet så långt i öster, som vid Berlin), England, i Danmark och Norge mycket sällsynt, i 
Sveriges ' vestra landskap upp till norska gränsen eller 59? n. lat., men i de östra högst sällsynt på 
ett par ställen nedom 572. Vid Östersjöns östra kust skall den vara tagen vid Riga (Schrenk) och 
St. Petersburg (Siemaschko), så framt icke någon form af L. palustris blifvit kallad leucostoma. 
Emellertid är det otvifvelaktigt, att ett sådant misstag ligger till grund för upptagandet af L. glabra 
i Sibiriens fauna. Utom de bevis denna snäckas geografiska utbredning lemnar, kunna vi sluta der- 
till redan af MIDDENDORFFS yttrande vid anförandet af densamma, då han säger: »Diese Art erhielt 
SIEMASCHKO aus Irkutsk; mir ist sie eben dort nicht vorgekommen, sondern nur jenes, ihr im 
Habitus sehr nahe kommendes Exemplar, welches ich, des ausgeprägten Nabels wegen, als Varietät 
des L. palustris beschrieben und abgebildet habe». 
5. Oaktadt MIDDENDORFFS bestämda förklaring att han haft för ögonen exemplar af Helix 
carthusiana Mill. tagna vid Irkutsk af TURTSCHANINOV, är jag dock fullkomligt visst derpå, att ett 
misstag här eger rum. H. carth. är en sydeuropeisk snäcka, hemma i hela Spanien, Frankrike, 
Belgien och södra England, på Sicilien och Korsika, i Italien, Schweiz, Savoyen, Kärnten, Krain, 
omkring Wien, södra Tirolen, Rheindalen i Baden, Rheinprovinserna och Westphalen samt vid 
Gnadenfri i Schlesien: vidare i Istrien, Dalmatien, Siebenbärgen samt Grekland och dess öar. 
KREGLINGER”) och för öfrigt de flesta författare uppgifva äfven södra Ryssland, Krim, Kaukasus 
samt mindre Asien, men hafva då med denna förvexlat Moussons H. frequens. Dess nordligaste 
punkt i Europa infaller således vid 51—52? och derföre ungefär vid samma breddgrad, som Irkutsk 
ligger i Asien, men dess nordgräns ligger omkring 35? ö. long., hvarefter den utbreder sig endast 
mot sydost tills den uppnår Svarta Hafvets strand, omkring 46 meridianen. Skulle den nu kunna 
utan mellanstationer förekomma i. nordost vid 120? ö. long.? MippD. säger, att de sibiriska exem- 
plaren hvarken öfverensstämma med H. carthusiana eller med H. cantiana, utan stå midt emellan 
båda, och då han uppgifver storleken af det största exemplaret till »Diam. maj. 22, min. 11, alt. 8,5 
mm.», så har han kommit alldeles ifrån sin bestämning, ty dessa dimensioner hafva aldrig hvarken 
carthusiana eller cantiana eller någon annan luittills bekant Helix! Om vi antaga, att dessa storleks- 
förhållanden äro felaktigt uppgifna och således den sibiriska snäckan ändå skulle kunna vara någon 
carthusiana (ty af MIDDENDORFFS diagnos lära vi intet, emedan den är ordagrannt afskrifven efter 
PFR., ett fel, som ofta finnes i lokalfaunor), så kunde detta blott förklaras deraf, att denna arts 
utbredning icke försiggår jemt och oafbrutet, utan med plötsliga och oförklarliga språng öfver större 
eller mindre landsträckor. Så finnes den på Korsika och Sicilien, men icke på Sardinien, finnes i 
Schweiz och södra Tirolen, men öfverhoppar Wirtemberg och Bayern, finnes i Baden, men för- 
svimner under Rheins mellersta lopp för att åter uppträda vid dess nedre lopp, hvarefter den tar 
ett språng af nära 10 grader mot öster till Schlesien”). 
6. MIDDENDOREFF tillägger vid HH. hispida: »Es kommen iöbrigens sowohl die erhabener als 
flacher gewundenen Varietäten dieser Art vor, aber der Nabel ist stets sehr eng; enger als man ihn 
gewöhnlich bei livländischen und deutschen Exemplaren findet. Uebrigens habe ich gefunden, dass 
die Hel. hispida der Umgegenden St. Petersburgs gleichfalls einen engeren Nabel hat, als för die 
sädlicheren Fundorte gewöhnlich ist.» ÖCLESssInN”) uppställer af Hel. hispida en var, septentrionalis 
(»Gehäuse mit etwas mehr erhabenem Gewinde, Nabel verhältnissmässig enge, nur halb so breit als 
gewöhnlich, viel weniger perspectivisch») från Sverige, Danmark, norra och några delar af mellersta 
Tyskland och anser han, säkerligen med rätta, MIDDENDORFFS H. hisp. var denna varietet. Lika 
säkert är ock att den H. sericea, som figurerar i Sibiriens fauna, ofta är denna varietet, aldrig den 
!) Schnecken und Muscheln der Umgegend Berlins. Berl. 1850. p. 68. 
?) System. Verz. in Deutschl. leb. Binnen-Mollusken. Wiesb. 1870. p. 96. 
3) Dock skola två tomma skal vara funna en gång i trädgården vid slottet i Schwerin. 
1) Jahrbäöcher der deutsch. malak. Gesellsch. Frkft. a. M. 1874. p. 311. 
K. Vet. Ak. Hand]. B. 14. N:o 12. 2 
