10 C. A. WESTERLUND, SIBIRIENS LAND- OCH SÖTVATTEN-MOLLUSKER. 
äkta sericea, som har högre spira, rundare och hastigare tilltagande vindningar, trängre nafvel, run- 
dare mynning och svagare mynningläpp. H. hispida var. septentrionalis står ganska nära en i loess- 
bildning förekommande fossil snäcka, H. terrena CI1'), hvilken under glacialperioden hade en vid- 
sträckt utbredning i Europa. 
7. Hvad MIDDENDORFF kallar Hel. pura Alder skall heta Hyal. hammonis Ström eller ännu 
bättre H. petronella Ch., emedan H. pura Alder är en art, som ganska säkert ej är funnen i Sibi- 
rien. Äfven SCHRENK sammanfattar i synonymien under namnet H. pura Ald. de båda andra ar- 
terna efter ett exemplar, som MaaACK hemfört från Amurlandet. De utgöra dock tre väl skilda 
species, om hvilka jag får hänvisa till min framställning i Fauna Moll. Su., Norv. et Danix och i 
Malak. Blätt. XXIII. 1874 p. 66 och följ. Blott om deras utbredning och förekomst vill jag upp- 
taga hvad jag derom på dessa ställen yttrat: I allmänhet kan sägas, att Z. pura tillhör lågtrakten 
och bergländernas lägre delar, under det att Z. petronella hufvudsakligen förekommer inom den 
alpina regionen. Detta förhållande emellan dessa närbeslägtade arters förekomst på Europeiska fast- 
landet svarar fullkomligt emot deras utbredning i horizontal riktning på Skandinaviska halfön. Z. 
pura finnes till. något antal blott i bokens region, ehuru den, spridd och sällsynt, går upp genom 
ekens hela region, d. v. s. åtminstone till polargränsen för lön, lind, ask, alm, al o. s. v. Z. petro- 
nella har sin egentliga förekomst från ekens polargräns upp genom löfträdens, porsens och barr- 
skogens regioner långt in i björkregionen. 
3. 
L. PFREIFFER”) anför de mollusker, som af H. KINDERMANN skola hafva blifvit sam- 
lade i »Sibirien» och meddelade E. v. FRIVALDSKY i Pest. De äro följande: 
Heliz sibirica Frv. mss. = H. Schrenkii Midd. 
1H. rufescens Penn. var. 
H. strigella Drap. 
TH. carthustiana Mull. 
"H. helvola Frv. Mss. T. umbilicata, conoideo-globosa, solidula, oblique rugosula, 
lineis spiralibus sub lente minutissime decussata, vix nitens, cornea; spira convexo- 
conoidea, vertici subtili; anfr. 6'/, convexiusculi, lente acerescentes, ultimus vix latior, 
non descendens, peripheria subangulatus et fascia albida, utrimque castaneo-marginata 
cinctus; umbilicus angustus, pervius; apertura parva, obliqua, late lunaris, intus sub- 
margaritacea; peristoma vix expansiusculum, leviter labiatum, margine columellari su- 
perne perdilatuto, fornicatim reflexo. Diam. maj. 19, min. 16, alt. 11 mm. 
H. fruticum L. var. turbinata och var. depressa. 
H. affinis Orsini ? »Diese Art scheint mir neu, aber nicht völlig ausgewachsen 
und darum nicht wohl beschreibbar zu sein». 
TH. incarnata Mull. 
TH. personata Lam. »Kaum abweichend von der unserigen) 
TH. submaritima Rm. = lauta Lowe. 
+H. bicallosa Friv. ”T. subobtecte perforata, turbinato-semiglobosa, tennis, stria- 
tula, rufo-cornea, oleoso micans; spira convexo-conoidea; anfr. convexiusculi, lente acere- 
scentes, ultimus subearinatus, albido-cingulatus, antice vix descendens, basi planiusculus, 
1) Jahrbicher &c. 1874. p. 331. tab. 13. fig. 4. ] 
2) Zeitschrift för Malakozoologie, X. 1853.” 
+ 
Ar 
