KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. |4. N:o l2. 1! 
antice infra medium scrobiculatus; apertura diagonalis, sinuato-semiovalis, callis 2 basa- 
libus, altero prope columellam dentiformi, altero profundo, triangulari, dextrorsum pro- 
longato, coarctata; perist. acutum, margine supero recto, basali breviter reflexo, leviter 
arcuata. Diam. maj. 10, min. 9, alt. 6'/; mm. 
Bulimus approzimatus Friv. »Gehört wohl zu den zahlreichen Formen des Bulimus 
quinquedentatus Mf. 
Anmärkningar. 
Dessa uppgifter hafva alltid blifvit emottagna med stort misstroende, icke för bestämningarnes 
skuld, ty för deras riktighet har D:r PriFFERS namn varit en tillräcklig borgen (hvarvid man dock 
alltid måste taga i betraktande såväl vetenskapens ståndpunkt, som D:r PFEIFFERS äåsigter för 20 år 
sedan), utan har misstroendet vändt sig mot lokaluppgiften, som blott bestod af det ofantligt omfat- 
tande namnet »Sibirien», hvarvid man vanligen blott tänkt sig norra Asien omkring polcirkeln. De 
anförda namnen hafva dock alltid (om äfven med ett eller flera?) blifvit upptagna i Sibiriens Fauna, 
utom af D:r Pfr. sjelf. Då denna afhandling har till specielt mål nämnde fauna, måste jag egna 
den lilla uppsatsens innehåll ett närmare skärskådande. 
Helix schrenki, H. helvola, H. subpersonata, H. bicallosa och H. fruticum äro dels förut, dels 
sedermera funna i Sibirien. Om H. rufescens får jag hänvisa till hvad som sedermera sägas vid 
H. nordenskiöldi, om H. carthusiana till hvad förut om denna art är sagdt. 
"HH. strigella Drp.') utbreder sig från Alpernas södra sluttningar och Spaniens mellersta pro- 
vinser till Korsika samt öfver Jura, Savoyen, Schweiz, norra och mellersta Frankrike till Holstein, 
Danmark (Sjelland och Bornholm), Norge till Bergen och Sverige tili Dalarne, saknas 1 Belgien, 
Nederländerna och Storbritannien; vidare genom hela Tyskland, men öfverallt mer sporadisk, till 
Danzig, invid Östersjöns östra kust funnen vid Riga, St. Petersburg”) samt på några få ställen i 
i sydligaste Finland invid Finska viken, äfvensom i mycket liten och bukig form är af CZEKA- 
NOWSKI tagen vid Perm nära Uralbergen (enl. SANDBERGER); slutligen öfver Illyrien, Bosnien, 
Kroatien, Slavonien, Serbien, Ungarn, Grekland. till Ukraine och Kaukasus. 
H. incarnata Mill. har sin sydgräns i norra Italien och norra Spanien, hvarifrån den sprider 
sig genom Schweiz, Savoyen och Frankrike till Belgien; genom de Tyska staterna till Slesvig, Jyl- 
land, de Danska öarne samt Sverige i Skåne (jemte en lokal i Blekinge och en i Småland); vidare 
till Dalmatien, Illyrien, Kroatien, Slavonien, Serbien, Siebenbörgen, Ungarn, Galizien och Polen, 
äfvensom den skall finnas vid St. Petersburg, enligt SIEMASCHKO”), som dock uppfört den under 
namn af H. sericea! Dess utbredning i norr stannar omkring 56? (utom en punkt i Sverige vid 
57? 47' och möjligen vid St. Petersburg, 60?) samt går ingenstädes längre i öster än till 45? eller, 
om St. Petersburg räknas, 58? ö. 1. 
H. orsinti Porro finnes blott i Italien och på Sicilien. 
H. personata Lam., den ende europeiske representanten af det nordamerikanska subgenus Trio- 
dopsis, finnes från Katalonien, Verona och östra Frankrike utbredd genom de Österrikiska och Tyska 
staterna nästan ända upp till Östersjön (Preussen vid Wieck), från Velebitbergen i Dalmatien till 
Siebenbärgen och Galizien. Således uppnår den mot öster icke 45? och mot norr icke 55”. 
1) Testa aperte umbilicata, depresso-globosa, striata, cinereo-cornea, albido-cingulata (fugacissime pube- 
scens); anfr. 5—56, ultimus antice descendens; apertura lunato-rotundata; peristoma patulum, remote labiatum, 
marginibus approximatis; diam. 14—15, alt. 9—10 mm. (Fauna moll. Su., Norv. & Dan. p. 131.) 
2) »Sehr selten und kaum grösser als im Löss von Werneck» (diam. 12, alt. 9 mm.): SANDBERGER i 
Land- u. Sissw.-Moll. der Vorwelt p. 890. 
>) Bull. physico-math. de VAcad. de St. Petersbourg. ”Tme VIL p. 236. 
