KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 14. N:o |2. 21 
Utbredning: I Finland och Ryssland går denna snäcka ofvan polcirkeln, således 
vida högre mot norden än i Skandinavien (der den icke är funnen ofvan 62”) och i 
länderna vester derom, ty på ögrupperna norr om Skotland än den ännu icke upp- 
täckt. I Europa förekommer den öfverallt temligen allmän ned till Korsika (och Al- 
gier), till Dalmatien, Illyrien och Ukraine. I Asien finnes den i Tibet och Turkestan 
och i Amerika vid St. Slafsjön, Fort Resolution, i New York och i Ohio. 
4. Hyalinia fulva Mill. sp. 
Testa imperforata, turbinato-globosa, fulvo-cornea, dense striatula, supra mtidula, 
subtus nitidissima; anfr. 6, tardissime acerescentes, ultinus sepe medio subcarinatus; sutura 
sat profunda; apertura depressa, anguste lunata, peristomate sumplice, acuto. 
Dimens.: Diam. maj. 3 /. min. 3/, alt. 3 /. mm. 
» » NAR » SE Da fdr. MN 
» DR SN FAR FRSE OG BIE SAST. 
» Mn » ös PJ VR de 
» ER DAN UaNEES Re SINN. 
Heliz fulva Mill. Verm. hist. II (1774) p. 56. pr. parte)). 
Zonites fulvus M. Tand. & alior. 
Hyalinia fulva Mörceh, et alior. 
Förekomst i Sibirien: Jeniss., Dudine, d. 3 sept. (lat. 69? 15'); Werschininskoj, 
den 4 sept. (lat. 68” 55); Baklanowskij, den 15 sept. (lat. 64” 25'); Pupkowskij, den 
14 sept. (lat. 64” 42'); Nischnij Inbatsk, den 16 sept. (63” 50); Aniskoj, den 17 sept. 
(lat. 63” 30'); norr om Worogowa, den 23 sept. (lat. 60” 55'); Surgutskoj, den 18 sept. 
(lat: 62” 50'); Intsarewo, den 19 sept. (lat. 62”); 6 mil s. om Podk. Tunguska, den 22 
sept. (61”); Krasnojarsk, den 8 okt. (lat. 56”). 
»In Sibirien ist sie bereits aus dem Jenisseikischen Kreise, aus der Umgegend 
von Irkutsk, von Baikalsee und aus Kamtschatka (Peterpaulshafen) bekannt. Aus dem 
Amur-Lande liegt sie uns durch Hrn. MaacKk (ohne specielle Fundortsangabe) und durch 
meine Reiseausbeute vor. Ich fand sie dort in Gesellschaft von H. ruderata im Nadel- 
holze zwischen Kidsi und der Bai de Castries unter der Rinde faulender Bäume und 
bei Nikolajewsk etwa einen Zoll tief in der Erde. Letzteres geschah im Herbst, am 
15/27 September und vermuthe ich daher, dass sie sich bereits zum Schutze gegen die 
nahende Winterkälte in die Erde eingegraben hatte.» (SCHRENK 1. ce. p. 662.) 
Utbredning: I de norra delarne af de tre kontinenterna är denna snäcka all- 
män. I Europa går den högt öfver polcirkeln såväl i Finland, som Lappland, Fin- 
marken och på Island. I Asien finnes den, som vi sett, nära 70”, 1 nordkinesiska pro- 
vinsen Chili på toppen af Pochwaschau vid 2300 meters höjd, äfvenså i Turkestan, 
liksom det är sannolikt att Hel. pupula Gould i Japan är samma art”). I Nordamerika 
1) Se WEstERL. Fauna moll., Su., Norv. & Dan. (1873) p. 34. Anm. 
2) Jfr, MÖLLENDORFF i Jahrbächer d. deutsch, malak. Ges. 1875. p- 213. 
