36 C. A. WESTERLUND, SIBIRIENS LAND- OCH SÖTVATTEN-MOLLUSKER. 
tamen labiato), marginibus rectis, tantum columellari superne ad perforationem refle- 
zvusculo. 
Diam,,,.maj.nd, Mala. 18:/s.vvelt, BD rapert. datsöjalndme: 
Helix sericea SCHRENK Reis. u. Forsch: im Amur-Lande, Bd. 2, Lief. 3, p. 677, non Drap. 
3eskrifning: Skalet nedtryckt klotformigt, med upphöjd spira, gulaktigt röd- 
brunt, matt glänsande, tätt finstrimmigt, tunt och bräckligt, genomskinande, synner- 
ligen utmärkt genom sin hårighet: hela skalet, utom embryonalvindningen på den öfre 
och närmaste trakten af nafveln på den undre sidan, är mycket tätt beväxt med korta, 
hvita, genast från den uppsvällda roten bågformigt nedböjda, nästan alltid nedåt rik- 
tade här, hvilka sitta 1 temligen regelbundna rader på de fina strimmor, som gå tvärs 
öfver vindningarne; då djuret finnes i skalet äro de öfre vindningarne rödgula och den 
siste vindningen, isynnerhet på undre sidan, tätt svartfläckig af den ljust rödgula genom- 
skinande manteln; vindningarne 5—5'/2 temligen hastigt tilltagande, något konvexa, 
skilda af en någorlunda djup söm, den siste otydlig trubbkantig, med ett fint, stundom 
nästan omärkligt hvitt längsband på midten; nafveln mycket liten, 1—2 mm. bred, 
eller blott en punktformig perforation; mynningen rundadt månformig, med enkel, rak, 
hvass munsöm, endast spindelkanten öfverst vid nafveln något tillbakaviken, invändigt, 
nära intill munsömmen, med en tunn, bred perlmorbeläggning. 
Förekomst i Sibirien: Jenissei, Dudino, den 3 sept. (lat. 69? 15'); söder om 
Werschininskoj, den 5 sept. (lat. 68” 45'); nära Potopowskoj, den 7 sept. (lat. 68” 25); 
midt för Chantajskoj, den 7 sept. (lat. 68” 5'); Goroschinskoj, den 23 sept. (lat. 66” 
17'); Baklanowskij, den 15 sept. (lat. 64” 25'); Nischnij Inbatsk, den 16 sept. (lat. 63? 
50'); Aninskoj, den 17 sept. (lat. 63” 30); Surgutskoj, den 18 sept. (lat. 62? 50); sex 
mil S. om Podk. Tunguska, den 22 sept. (lat. 61”); norr om Worogowa, den 23 sept. 
(lat. 607 55). Största delen af de många exemplaren, som äro hemförda, äro tagna 
lefvande. i 
Anmärkningar. 
GERSTFELDT!) säger att några exemplar uf Hel. sericea Dr. från trakten af Irkutsk på intet 
sätt skiljer sig från dem, som äro samlade vid Petersburg. Derom säger SCHRENK ?): Unter den 
von GErRsTF. als H. sericea aus Sibirien angeföhrten Exemplaren kann ich nur eins in der That 
daför ansehen, während mir dice anderen nur junge Individuen von H. rufescens Penn. zu sein 
scheinen. Från Amurlandet eger SCHRENK ett exemplar, hvilket »stimmt mit westeuropäisehen In- 
dividuen unseres Museums vollständig ibercin: es ist von verhältnissmässig ziemlich ansehnlicher 
Grösse (diam. 8, alt. 4'/,, apert. lat. 4'/,, long. 3”/, mm.), hat 5 Umgänge, cinen sehr engen, von 
zuriickzgeschlagenem Spindelrande halbverdeckten Nabel, cine horngelbliche Farbe mit durchschei- 
nendem hellem Kielbande auf dem letzten Umgange und ist mit feinen und kurzen weisslichen 
Härchen bedeckt». I min ordning finner jag mig föranlåten påstå att äfven SCHRENKS bestämning 
är felaktig. H. sericea har, som sjelfva namnet tillkännagifver, en helt olika härbeklädnad: håren 
äro långa, mycket fina, hvita, blott i spetsen krökta. Dessutom har den 6 runda vindningar, skilda 
