KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. I4. N:o |2: 47 
Eingeborenen wachsenden Nesseln u. a. Schuttpflanzen und an Baumstämmen in feuchten 
Laubwäldern angetroffen» (SCHRENK 1. c. p. 688). 
Utbredning: Denna snäcka har en särdeles vidsträckt utbredning. Ända 
till öfver 70” finnes den i ryska och norska lappmarkerna på olika videarter i obe- 
skriflig mängd, likaså i inre Finmarken, derifrån öfver Arkangel långt bort i Sibirien 
till Barnaul och Irkutsk med många Hera ställen. På Island och Grönland förekommer 
en mycket nära stående, troligen identisk art (S. grönlandica Beck.). Mot söder går 
den genom hela Europa till Tajo i Portugal, Valencia 1 Spanien, Sicilien, Morea och 
Svarta hafvet och på Alperna tiil en höjd af 5200 fot öfver hafvet. Dessutom upp- 
gifves denna snäcka finnas i Mindre Asien, södra Afrika, Guayaquil, Nya Holland, 
Trankebar, Marianerna, (östra Kina) och i det inre af Nordamerika; men möjligt är, 
att mycket närstående, men dock skilda arter ligga till grund för dessa uppgifter.» 
(Fauna moll. Su., Norv. & Dan. p. 286.) 
3. Succinea pfeifferi Rossm. 
Testa elongata, solidula, striatula, succinea; spira perbrevis, conica; anfr. 3, parum 
convexi, ultimus utrinque attenuatus; apertura ovato-elongata, intus scepe marguritacea, 
striata, columella levissime curvata. Mazilla medio dente prominulo, obtuso. 
Dimens.: 
Long. 13, diam.-6'/» mm.; apert. long. 9, lat. 57; mm.; spira 4'/; mm. 
» UAE Ane » » TE VR SPE EA LV LAR »T Mmm. 
Succinea pfeifreri RossMm. Iconogr. I. (1835) p. 92. f. 46. 
Succinea elegans JErFFREyrs Brit. Conch. I. (1862) p. 133. 
Succinea putris var. MIiDDENDORFF, SCHRENK et auct. plur. 
Förekomst i Sibirien: Jenissei, Nischnij Inbatsk (lat. 63” 50) och Aninskoj 
(lat. 63” 30'), den 16 och 17 sept.; emellan Krasnojarsk och Tomsk den 9—12 Okt. — 
Barnaul enl. MARTENS. 
»Forma gracilior (S. Pfeifferi RssmM.): 
Honor Lö e lat. soke, rapert. Long; lag lat. d min, , KIrensk. 
» 15, EG » » 115 Sö GOmm. Amur. 
» S/S AES ANTI » 6, » 3'/; mm. Amur.» (SCHRENK.) 
Utbredning: I Algier är denna art sällsynt, i Europa finnes den i mellersta 
och norra Spanien, på Sicilien, 1 norra Italien, Illyrien, Istrien, Dalmatien, Ungarn, 
Siebenbäörgen, Grekland, södra Ryssland, Schweiz, Savoyen, hela Tyskland, hela Frank- 
rike, Belgien, Nederländerna, hela Storbritannien upp till Shetlandsöarne, i Skandi- 
navien till 61—62”, i Finland o. s. v., äfvensom 1 Turkestan och Tibet. 
4. Succinea altaica Martens. 
Testa ovato-oblonga, solidula, incequaliter rugoso-striata, rufescenti-cornea, parum 
mtidula; apex obtusiusculus; anfr. 4, convexi, sutura profunda disereti: apertura ovata, 
