KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 4. N:o 12. 
Förekomst i Sibirien: Jenissei, Schaitanskoj, den 21 aug. (lat. 71” 65), c.; 
Mesenkin, den 24, 25 aug. (lat. 71? 20), b.; Worogowa Selo, den 23 sept. (lat. 60” 
SÖN a. | 
Det var tvifvelsutan unga exemplar af denna form, som MIDDENDORFF fann i 
nordligaste Sibirien och hvilken han benämnde Ph. hypnorum var. depressior, men 
hvars vigtigaste karakter han förbisåg, då han säger, att den skiljer sig från arternas 
typ »durch a) nur 5 (statt 6) Windungen und b) durch die bauchigere und minder 
lange letzte Windung.» Emellertid fästade han uppmärksamheten vid, att Ph. hypn. 
typica var obekant för norra Sibirien och möjligen för hela detta land (så vida den 
icke finnes vid Barnaul). Det största exemplar, som M. fann, hade följande storleks- 
leksförhållanden: alt. 8,5 mm., lat. 4,2 mm., alt. spire 3,8 mm., alt. apert. 4,8 mm., lat. 
2 mm. Om dess förekomst') säger MIDDENDOREF anf. st. p. 298: »Ich fand am 27. Juni 
1843 drei Exemplare dieser Art an vergangenjährigen Schilfstängeln kriechend, in dem 
Wasser einer etwa drei Fuss tiefen Pfätze, deren Grund noch durchgängig mit Eis be- 
legt war, unter beinahe 73'/2 n. Breite, ohnfern des Falchudda-Sees im Taimyrlande. 
Unstreitig das nördlichste, bisher wohl kaum glaublich hochnordische, Vorkommen 
einer Sässwasserkonchylie.» 
Utbredning: Physa (Aplexa) hypnorum finnes i prov. Kordova, Murcia och 
Spanien, 1 Schweiz, vid St. Rochus i Krain, mycket sällsynt vid Klagenfurt i Kärnten, 
h. o. d. i erkeh. Österrike, på några få ställen i Tyrol, likaså i Siebenbörgen och Ga- 
lizien, flerestädes i Bayern, Wirtemberg och Baden, i nästan hela Frankrike, men säll- 
synt i dess södra del, spridd i mellersta och norra Tyskland, i Storbritannien från 
Guernsey till Moray-Firth, men lokal, i Skandinavien (högst till Dalarne i Sverige), på 
Aland (icke på Finlands fastland) samt omkring Petersburg. I Nordamerika är denna 
art utbredd från Kansas till Columbia, från Atlantiska till Stilla hafvet i Britiska be- 
sittningarne till de Ryska. 
Anmärkningar. 
Det är möjligt att denna snäcka är en skild art, men kanhända blott en nordlig formförän- 
dring af den europeiska Ph. hypnorum Lin. Emellertid äro de karakterer, hvarigenom den afviker 
från den sednare, oföränderliga och konstanta under 11 breddgrader (71?—60?) eller rättare 13, icke 
blott på fullväxta exemplar, utan äfven på outvecklade individer af blott 3—4 mm. längd. Om vi 
med hvarandra jemföra denna form och Ph. hypn. Lin., så finna vi att de hufvudsakligen i följande 
fall äro olika: 
1) Härom skrifver GERSTFELDT (1. c. p. 525): »Diese von MIppDENDORFF noch im Taimyrlande unter 
73!/; n. Br. angetroffene Schnecke, sammelte MaacKk bei Kultuk am Baikalsee sowie am Wilui (See Olbut bei 
der Werchne-Wiluiskaja Upsawa) und an der Kärga. Die Mehrzahl der Exemplare gehört der var. depressior 
Midd. an; es finden sich jedoch auch Uebergänge zur Normalform, welche sich wie die von MaacK aus der 
Katscha bei Krasnojarsk beschriebenen Individuen durch stärkere Wölbung des letzten Umganges vor den curo- 
päischen auszeichnen; die Normalform in ihrem Extreme selbst besitze ich jedoch nicht. Mein grösstes Exem- 
plar ist 13 mm. lang.» 
K. Vet. Akad, Handl. Bd, 14. N:o 12, 8 
