KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. l|4. N:o 12. (3 
E. v. MARTENS lemnar i »Sitzungs-Bericht der Gesellschaft naturforschender Freunde 
zu Berlin!) förteckningar öfver de arter, som af EHRENBERG blifvit insamlade under 
hans resa 1829 genom Ryssland till Sibirien: 
Heliz bicallosa FrRiv. — Buchtarminsk. — H. fruticum Mörr. — Karatsa vid Rid- 
dersk och Buchtaminsk. — »H. rufescens PENS.?» (vH. sp. aff. rufescenti»). — Buch- 
tarminsk. 
>< Bulimus miser MaArtT.”) — Emellan Buchtarminsk och Ustkamenogorsk. Testa 
rimata, obeso-ovata, breviter striatula, pallide cornea, nitidula; anfr. 5'/s, Vix convexiu- 
sculi, sutura mediocri juncti, ultimus basi rotundatus; apertura ”/s longitudinis equans, 
paullum obliqua, truncato-ovata, peristoma tenue, rectum, intus tenuiter albo-labiatum, 
marginibus distantibus, externo arcuato, columellari dilatato, patente. Long. 10, diam. 
maj. 5, min. 4'/;; apert. lat. 3, alt. 4'/> mm. Så lyder den beskrifning MARTENS lemnat 
på det enda i Turkestan, i ett pass i Autschibergen, på en fuktig äng under en sten, 
vid 7500 fots höjd, funna exemplaret. Äfven i Altai är af EHRENBERG blott ett exem- 
plar funnet, 9'/. mm. långt, 5 mm. tjockt, med mynningen 4 mm. lång och 3 mm. 
bred, något vid nafvelspringa och tjock mynningläpp. 
Succinea altaica nov. sp. Mart. — Buchtarminsk. 
Limnea auricularia L. var. angulata HarTm. — Karatsu vid Biddersk. — LL. lagotis 
SCHRANK var. alata SPoRL. ap. KOoBELT”), tillsammans med föregående. Denna varietet, 
säger KOBELT, »unterscheidet sich von der Normalform nur durch die etwas plumpere 
Spitze und die Neigung des Aussenrandes, sich flach auszubreiten und etwas nach 
aussen umzulegen, wie bei L. ampla und stagnalis var. reflexa mihi. Höhe 20 mm., 
Höhe der Mändung 15 mm., Höhe des Gewindes hinten gemessen 5 mm., grösste Weite 
der Mändung 10 mm.» 
Planorbis corneus L. — Karatsu vid Riddersk. — Pl. vortez L. var. discoides REINH. 
— Öfre Irtisch och i sjön Karatsu vid Riddersk. Denna form utmärker sig genom 
följande karakterer från den typiska P1. vortex L.: testa superne in centro depressiu- 
scula, infra plana, anfractibus supra convexis, infra planis, ultimo rotundato (non peri- 
pheriam versus sensim deplanato), omnino ad paginam inferiorem angulato, apertura 
ovali. För öfrigt får jag hänvisa till REINHARDT i Nachrichtsbl. d. d. malak. Gesellsch. 
1870 p. 24 och till min uppsats om Planorbis vortex L. et aff. i Malak. Bl. (Bd. XXIII.) 
pE0T& följ. 
1) Am 20. Juni 1871 p. 46 o. följ. samt »vom 20. Juli 1875.» p. 89 o. följ. 
2) FEDTSCHENKOS Resa till Turkestan (på ryska). Moskau 1874. p. 21. t. 2. f. 17. 
SAMalak: Blatt; 181: p. 1605-t53:1 10: 
10 
K. Sv. Vet. Ak. Handl. Bd. 14. N:o 12. 
