24 A. E. TÖRNEBOHM, OM SVERIGES VIGTIGARE DIABAS- OCH GABBRO-ARTER. 
mellan sedimentära bildningar. Först hafva vi då Dalarnes sandstensformation, inom 
hvilken trenne, af mägtiga sandstenslager skilda diabasbäddar följa öfver hvarandra i 
lagerordningen. Lägst ligger Asbytypens representant, i Buråberget och Tiberget, der- 
näst följer Öjediabasens stora bädd och slutligen öfverst Särnadiabasen. Dessa trenne 
typers relativa ålder är alltså tydlig, deras absoluta ålder lemnas deremot i viss mån 
obestämd, då det ännu ej kan anses fullt afgjordt, hvilken geologisk period Dalasand- 
stenen egentligen tillhör. På grunder, för hvilka på annat ställe blifvit redogjordt”), 
synes emellertid sannolikt, att Dualasandstenens bildning börjat under den kambriska 
tiden och möjligen fortsatt in i den siluriska. 
En Asbydiabasen fullkomligt liknande bergart förekommer i Norge genomsättande 
undersiluriska lager. Så i Sölvsberg i Hadeland och i Vasfjeld S. om Trondhjem ”). 
Kongadiabasen . utbreder sig i Konga klint såsom en bädd på graptolitskiffer och 
bildar vid Tomarp en kupp i samma bergart. De yngsta lager, på hvilka Hunnediabasen 
i Hunneberg hvilar, tillhöra början af den undersiluriska perioden, men dessa lager hafva 
synbarligen undergått denudation innan trappen öfvertäckte dem. Kinnediabasen har 
åter ej framträdt förr än vid nämnde periods slut, eftersom under trapptäckena i Kinne- 
kulle och i Falbygdens berg hela den undersiluriska lagerserien förefinnes orubbad. 
På intet af de sist anförda ställena öfverlagras diabasbäddarne af sedimentära skikt. 
Man kan derför ej med säkerhet säga annat, än att de äro yngre än de underliggande 
lagren. 
Utgår man emellertid från det ganska sannolika antagandet, att de eruptiva bäd- 
darne hafva ungefärligen samma ålder som deras omedelbara underlag, så skulle Konga- 
och Hunne-diabaserna, hvilka äfven petrografiskt stå hvarandra temligen nära, båda till- 
höra den förra hälften af den undersiluriska perioden och således vara äldre än Kinne- 
diabasen, som först framträdt vid nämnde periods slut. Detta står onekligen i god 
öfverensstämmelse med förhållandena i Dalarne, der den med Kinnediabasen petrografiskt 
temligen likartade Särnadiabasen visat sig vara yngre än Öjediabasen, de olivinfria dia- 
basernas representant i dessa trakter. I hvad förhållande sistnämnde diabasart står till 
Kongadiabasen kan för närvarande ej afgöras. Bullbergets korniga, om Kongadiabasen 
påminnande bergart synes, att döma af dess förekomstsätt, ej vara mycket skild från 
Öjediabasen i geologisk ålder. 
Af Ottfjällstypen har ej någon representant träffats utom Jemtlands och Herjeå- 
dalens fjälltrakter, hvilkas qvartsit och glimmerskifferformation, Sevegruppen, den gång- 
formigt genomsätter, och der den, så vidt hittills är kändt, är den enda representanten 
af diabasgruppen. Alla från dessa fjälltrakter undersökta prof hafva nämligen befunnits 
tillhöra denna typ, med undantag af tvenne, det ena från en gång i Serfdalsknätten i 
Herjeådalen, det andra från en gång i Mullfjället i Jemtland. Båda dessa gångar genom- 
sätta dock ej Sevegruppens lager, utan uppträda i bland dessa öformigt uppstickande 
partier af urformationen. Gången i Serfdalsknätten uppsätter genom gneis och tillhör 
tydligen Åsby-Helleforstypen. Gången i Mullfjället, som genomskär hälleflinta, är mycket 
vittrad och således svårare att klassificera; närmast torde den likna Särnatypen. Att 
') »Ueber die Geognosie der Schwedischen Hochgebirge», p. 25. 
?) För prof från dessa lokaler står jag i förbindelse hos Prof. Tun. KJERULF. 
