KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 4. N:o |4. q 
Arten förekommer temligen allmänt i de bollar af bituminös kalk, hvilka finnas 
inlägrade i den bituminösa skiffern såväl vid Kap Thordsen (Svarta Klyftan) som vid 
Sauriehuk. NORDENSKIÖLD fann den första gången 1864 vid Sauriehuk. Af 1868 års 
expedition hemfördes tvenne yngre individer; 1870 insamlades den vid Sauriehuk af 
NATHORST och WILANDER och 1872 af förf. vid Svarta Klyftan på Kap Thordsen. I 
samma kalkbollar finnas äfven Halobia Lommeli, Ceratites laqueatus LINDSTR. samt ben- 
fragmenter af Nothosaurus. 
Från närstående arter, Arcestes Studeri Han. och Arcestes Gerardi BLAUuF., i den 
utsträckning som de af BrEyricH') anföras och hvars åsigt angående dessa begge arter 
biträdes af v. MogJsisovIics”), skiljer hon sig föga. Isynnerhet är hon nära beslägtad 
med Arc. Gerardi. Hvad hennes yttre habitus, skulptur och storleksförhållanden be- 
träffa, kan hon knappast skiljas från sistnämnde art, såsom kan ses genom jemförelse 
med såväl den figur, som BeEYRICH sjelf lemnat'”) efter exemplar från Reutte (Vorarlberg) 
som ock med figurerna öfver de af samma förf. med Arc. Gerardi förenade Oppelska 
arterna Ammonites Everesti och cognatus”), cochleatus och rugifer”) från Spiti i nord- 
vestra Himalaya, om hvilka BeyYricH (1. c.) säger att de endast äro obetydliga varia- 
tioner af en och samma art (Are. Gerardi). Likaså stämmer hon enligt figuren öfverens 
med Are. Dontianus Hav."), hvilken BEyYRICH, fast med tvekan, hänfört till Are. Gerardi. 
Den väsentliga och enda skilnaden mellan Am. trochleexeformis och Arc. Gerardi ligger 
i lobliniens utseende, och består deruti, att då nafvelkanten hos Arcestes Gerardi skär 
den femte sadeln, är det hos Am. trochlezeformis först den sjette, som skäres af 
samma kant, eller med andra ord att den förra har endast tvenne bilober utanför 
nafveln, den sednare deremot tre. Såsom redan blifvit antydt består en annan skilnad 
i den stora utveckling, som den fjerde sadeln eger hos Am. trochlexformis i jemförelse 
med samma sadel hos Are. Gerardi. Antydning till klyfning af den föregående tredje 
finnes såväl hos denna som hos OÖrPrPELs Am. rugifer 1. c. och Hauvers Arc. Dontianus 
1. c., men beträffande den fjerde äro de hvarandra betydligt olika, i det den hos Am. 
trochlexformis är betydligt större och klufven genom en inskjutande sekundärlob. Äro 
nu dessa olikheter ej väsendtliga, utan endast beroende af olika ålder såsom hos Arc. 
rugifer eller såsom hos Arc. Dontianus (hvilket Hauer 1. c. äfven antydt) af den otyd- 
liga loblinien hos ett vittradt exemplar, så bör säkerligen Am. trochlexeformis förenas 
med Are. Gerardi till en art: 
Större olikhet visar Am. trochlexformis med Are. Studeri, med hvilken v. MoJ- 
Sisovics (1. c.) förenat densamma. Denna olikhet består deri, att den aldrig är så hop- 
tryckt äfvensom i bilobernas såväl olika utseende som antal, hvilket hos Arc. Studeri 
uppgår ända till sex utanför nafveln, och hos hvilken de regelmässigt aftaga i stor- 
lek. En annan skilnad består deruti, att då en linea, som tänkes gå genom alla lober- 
1) Abhandlungen d. Akad. d. Wissensch. zu Berlin. 1866. pp. 123 och 125. 
?) Jahrb. d. Geol. Reichsanst. 1869. Bd. XIX. p. 570. 
ke taflan, fislöla 
1) OPPEL, Paliontologisehe Mittheilungen 1863. tafl. 81, figg. 1, 2, 3 
SYORPEL:, 13 .e.s1865: tafli 85, figg. 1 och 2. 
6) Denkschr. d. Akad.'d: Wissensch. Bd. TI. Wien 1851. tafl. XIX) figg. 6 a och b. 
SN: 
