10 P. ÖBERG, TRIAS-FÖRSTENINGAR FRÅN SPETSBERGEN. 
I afseende på skulpturen på vindlingarnes sidor är öfverensstämmelsen störst med Am. 
Eryx och Trachyceras dichotomum, men Am. Eryx är mer evolut, likasom den när- 
stående Cer. Busiris. Ryggsidan liknar till den grad densamma hos Cer. euryomphalus 
3ENECKE ') från de Halobia-förande lagren vid Prezzo (Hallstadtgruppen) att de knap- 
past kunna till utseende skiljas från hvarandra. Jemförd med öfriga nu anförda for- 
mer är olikheten i afseende på ryggsidan större, i det den hos dessa i stället för att 
vara kölad, är försedd med en insänkt ränna, utom hos Am. Eryx, hos hvilken ryggen 
är jemnt afrundad, och hvaruti den således också, tillika med sidornas utseende mest 
närmar sig till ifrågavarande art. 
Den stora förvirring, som gjort sig gällande med afseende på det genus, hvartill 
ofvan med Cer. laqueatus jemförda arter böra hänföras, är lätt förklarad, då man tager 
i betraktande den omständighet, som under sednare tid af flere författare blifvit på- 
visad, nämligen att hos flere bland dem, som 1 äldre stadier af sin utveckling ega den 
för Ammoniterna karakteristiska loblinien, denna loblinea likväl under den första perio- 
den eller ungdomsstadiet mera liknar den af Ceratiterna alltigenom bibehållna. 
Förekommer vid Svarta Klyftan, Kap Thordsen, Sauriehuk. 
Material: två äldre samt en serie mer eller mindre väl bibehållne medelålders 
och yngre exemplar. 
Ceratites Malmgreni LinDsTR. 
Pit Hieftglelg, 
1865. : Kongl. Sv. Vet. Akad. land]. «Banda 6:sN:or6rupa ar 
LINDSTRÖM uppställde denna art efter ett medelstort exemplar med vidfästadt 
fragment af de yttre vindlingarne, hvilket senare på den lemnade figuren dock ej finnes 
[>] CE [>] ' 
antydt, men väl medräknadt i det vid diagnosen lemnade måttet. De senare hemförda 
samlingarne lemna ett större material under olika utveckling, hvarföre den af honom 
lemnade beskrifningen kan i flere delar fullständigas. 
Sammanhanget mellan de äldre och yngre, hvilka äro hvarandra betydligt olika, 
har ådagalagts, dels genom ett på tvären afslaget för öfrigt väl bibehållet äldre exem- 
Oe Oo Oo 7 O 
plar, visande i sin midt en af de inre och på samma gång äldre vindlingarne (fig. 3), 
dels genom inre, äldre partier, visserligen endast omgifna af fragmenter af de yttre 
d , | , fa) fa) 5 Ö 
vindlingarne, men som med säkerhet kunna hänföras till ifrågavarande art. 
De i figurerne 1, 2 och 3 afbildade äldre individerna hafva ryggsidan närmast 
mynningen temligen bred och afrundad eller något tillplattad, men dess bredd aftager 
hastigt ifrån mynningen, så att snäckan sedd framifrån eller bakifrån med mynnings- 
kanten uppåt företer utseende af en kil med den spetsiga ändan nedåt. I sin helhet 
hafva de föröfrigt en hoptryckt form. Nafveln trång. Egendomligt är ett bredt och 
1) Denkschr. d. Akad. d. Wissensch. in Wien. Bd. XXX. 1870. p. 65. 
2?) MippEND. Sib. Reise, px 249. Vafi IL, Figg,. 11—14. 
2) Geogn.-paliont. Beiträge, Bd. I, p. 154; Taf. 2, Fig. 1Db. 
