KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 53. N:0 I. 27 



Det har förut nämnts, att man i Kina observerat solfläckarna ända från 188 e. 

 Kr. I de kinesiska annalerna uppgifvas antagligtvis endast mycket fläckfria ar. I 

 några fall uppges att solen fördunklats. När en hel rad år efter h varandra antecknats 

 såsom solfläcksår, måste detta betyda, att sol verksamheten varit så liflig, att äfven 

 minimiåren varit jämförelsevis rika på fläckar. 



En sådan grupp af utomordentligt fläckrika år har enligt de kinesiska annalerna 

 infallit under tiden 1370 till 1383. Ej mindre än 10 år utmärkta af solfläcksfrekvens 

 äro antecknade från denna tid. Och att det är att märka, att denna grupp är enastående, 

 ty under de närmaste 90 åren före och efter finnas icke några anteckningar om solfläckar. 

 Serieföljden är denna: 



Solfläcksår enligi kinesiska annaler 



1276 1370, 1371, 1372, 1373, 1374, 1375, 1376—1381, 1382, 1383 1547 .... 



Detta har äfven föranledt Wolfer att uttala den åsikt, att vid denna tid (han upp- 

 ger 1372) har ett absolut maximum af solverksamhet inträffat. 1 Man kan alltså med 

 visshet sluta, att 92 års perioden haft sin recurrens mot slutet af 1300-talet, några år- 

 tionden före den konstellation, som i fig. 2 angifvits såsom perihelium-nod-apsid. 



V. 

 9 års perioden. 



Under 1700-talets sista hälft inföllo solfläcksmaxima och minima med nästan 

 alldeles regelbundna mellantider. På 6:te året efter ett maximum inträffade ett fläck- 

 minimum, 3 år därefter ånyo ett maximum. Denna regelbundenhet hos fläckperioderna 

 motsvaras af regelbundenhet uti månkonstellationerna. Under hvart och ett af maximi- 

 åren inträffade nodapsid i a r läget och under minimiåren nodapsid i a vr läget. 



Följande tabell visar, att fläckmaxima under 1700-talets senare hälft följde a r 

 nodapsiden (liksom fläckminima a vl -nodapsiden), så länge denna inföll i den positiva 

 kvadranten, d. v. s. intill 1796. Därefter slutar koincidensen mellan a r iiodapsiden 

 och fläckmaxima, och 13 års perioden aflöser 9 års perioden (periodväxling). 92 år 

 därefter inträffar likaledes periodväxling under liknande förhållanden. 



1 Det näst föregående absoluta maximet skulle enligt Wolfer ha infallit i 4:de århundradet. 92 års mån- 

 periodens recurrens i detta sekel skulle hafva infallit mellan 358 och 391. 8 år hafva antecknats i de kinesiska 

 annalerna såsom solfläcksår fallande mellan dessa gränser, nämligen: 



369, 370, 372, 373, 374, 375, 388," 389. 



Wolfer anser, att år 372 betecknar kulmen af det absoluta solfläcksmaximet i 4:de seklet. 



