28 O. PETTERSSON, SOLFLÄCKSFENOMENETS PERIODICITET O. BESS SAMB. MED KLIMATETS FÖRANDE. 



Solfläcksfrekvensen under nodapsidåren i slutet af 1700-talet. 



■Min. 



V 



Min. 



Diff. 



5 år 



3 » 



6 » 

 3 » 

 6 » 

 3 » 

 6 » 

 3 » 

 6 » 



Solfläcksmaxima och minima 



1761 maximum (f = 85,i» 



1766 minimum (f = 11,4 



1769 maximum (f = 106,i 



1775 minimum (f = 7, o 



1778 maximum (f = 154,4 



1784 minimum (f - 10,_> 



1787 maximum (f = 132 

 1793 icke minimum 

 1796 icke maximum 

 1802 icke minimum 



Medel-nodapsid 1 



1760,8ic 

 1766,813 

 1769,8ii 



1775,808 

 1778,807 

 1784,804 

 1787,802 

 1793,8oo 



1796,798 



Fig. 7. 



Beräknar man sammanlagda solfläcksfrekvensen under 

 de olika nodapsidåren under de 33 åren 1760 till 1793, finner 

 man, att bland dessa 12 voro nodapsidår, nämligen 4 af h var- 

 dera slaget 



I. 1761, 1769, 1778, 1787 a,-nodapsidår med en sam- 

 manlagd fläckfrekvens af 



F = 478,4 x 12, 



II. 1763, 1772, 1781, 1790 a m -nodapsidår med en sam- 

 manlagd fläckfrekvens af 



F = 269,0 X 12, 



III. 1766, 1775, 1784, 1793 a vl -nodapsidår med en sam- 

 manlagd fläckfrekvens af 



F = 75,.-, x 12. 



Vidare finner man, 



I. att alla fyra a,-nodapsidåren voro maximiår, 

 II. att alla fyra a vr nodapsidåren voro minimiår med un- 

 * dantag för 1793, 



III. att på de fyra a Iir nodapsidåren inföllo inga solfläcks- 

 maxima och inga solfläcksminima. 



Man liar svårt att föreställa sig möjligheten, att dessa 

 regelbundenheter kunna vara tillfälliga. Om månbanans lägen 



1 Nodapsiden inföll 17GO,8, alltså 2 l jz manad före maximiåret 1761. 



