KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. RAND 53. N.O I. 31 



efter 2 A-perioder = 17,74 år efter högsta månadsmaximet 1769, som inträffade i oktober: 

 alltså i juli 1787 (förutsatt att det bestämts ensamt af apsiden), men i maj 1788, d. v. s. 

 efter 18,c år (om det bestämts ensamt af noden). I verkligheten inföll det midt 

 emellan dessa tidpunkter, nämligen i december 1787 (se kurvan å fig. 8). 



VI. 

 Periodväxling". 



Att döma af analogien mellan konstellationerna och solfläcksperioderna, hvilken 

 synes af tabellen och diagrammen å p. 28, tyckes framgå, att det är själfva månbanans 

 läge, d. v. s. månapsidens sy mmetr i förhållande till jordbanans apsid, som inverkar på 

 fläckfrekvensen. Man ser af diagrammen, huru ett fläckmaximum regelbundet utvecklar 

 sig hvart 9:de år, hvarje gång månbanans apsidspets infaller i ekliptikan (a r nodapsid) 

 inom solkvadranten. Efter 1796 — 97 passerar apsiden ur solkvadranten, i det den faller 

 parallell med jordbaneaxeln. I oktober 1796 (= 1796,798) bildar medelnodapsiden ' + 5° 

 vinkel därmed. 9 år därefter, 1805, faller nodapsiden — 1° ifrån jordbaneaxelns riktning. 

 Symmetripunkten ^ x är passerad. Vid periheliet 1797,o bildade apsiden vinkeln — 2°,7 2 

 med jordbaneaxeln (och noden + 8°,e). Vid sådana lägen af månbanan är månens 

 perturberande inflytande på gravitationen både vid solens och jordens yta ett maxi- 

 mum, men detta framkallar icke ett fläckmaximum på solen, hvilket däremot uppstod 

 1760, 1769, 1778, 1787, då ^-nodapsiden hade ett osymmetriskt läge och bildade resp. 

 + 29°, + 23°, + 17°, + 11° vinkel med jordbaneaxelns riktning. 



Nodapsidens vinkel med jordbaneaxeln har 1787 i oktober förminskats till +11° 

 och apsidens 2 1 / 3 månad därefter vid periheliet till + 3°. År 1796,798 är nodapsidens 

 vinkel reducerad till c:a + 5° och apsidens vinkel 1797,o är — 3°. Därmed inträder 

 periodväxling i solfläcksfenomenet, ty de nodapsider, som falla inom nästa kvadrant, 

 synas ej hafva samma fläckbildande inflytande som nodapsiderna i den föregående 

 vid samma vinkel värde. De ligga visserligen också asymmetriskt, 3 men de åtföljas ej vid 

 periheliet under de följande vintermånaderna af någon apsid riktad mot solen, utan 

 apsiden roterar i stället ifrån solen. Jämför apsidens lägen i de två följande figurerna, 



1 Vid denna diskussion är det öfverallt medelnodapsiden som åsyftas. Nodapsiden, som skulle infalla på en 

 bestämd månadsdag hvart 3:dje år, oscillerar nämligen på ömse sidor därom på grund af apsidens starkt varierande 

 rörelse. Nodapsiden, som skulle infallit 1796,810, inföll senare (i nov. eller dec. ), likaså nodapsiden 1787,80 1 

 såsom synes af följande data ur efemeriderna. 



ålder 



1 dygn 

 15 "» 



2 I verkligheten (efemeriderna) apsidvinkeln = + 1° . . . (räknad i månbanans plan); nodvinkeln = + 9° . . . 



3 Den första nodapsid, som faller inom — kvadranten (1805,8 0), återställer asymmetrien med nodapsidvin- 

 keln — 3° och apsidvinkeln — 11° vid periheliet 1806,0. Ett lågt maximum, det sista af 9 års perioden, upp- 

 kommer äfven (f = 42,2 ). (Det erinras att Wolfer, 1. c. p. 194, förlagt kurvans vändpunkt till 1805 i st. f. 1804. ) 





månens deklination 



parallax 



1787 9 dec. 



23° 39' S 



54'. 1 



» 23 » 



23° 38' N 



6l',3 



