KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 53. N:Q I. 



35 



Nodens och apsidens vinklar med jordbaneaxelns riktning 



1796,79 



Difl 



enligt schemat å p. IG fig. 1 ' 

 1810,0 Diff. 1823,2 8 



1075° 







13,28 år 



= - A 13,28 år = -A 

 4 4 



Apsid vinkel 



5° 





535° 



Nodvinkel 



5° 





262° 



enligt efemeriderna 



1796,79 





Diff. 



1810,6 Diff. 







13,8 år 



[solfläcksmin.] 12,7 år 



Apsidvinkel + 5 





563° 



Nodvinkel — 



-9° 





268° 



Diff. 



11,07 år = - A 

 4 



519 c 



1823,3 



1834,36 



1525' 

 733 c 



Diff. 1833,9 



[solfläcksmin.] 10,5 år [solfläcksminimum] 

 1083° 1511° 



519" 



723 L 



Perioden af låg solverksamhet vid 1800-talets början inföll emellan två nästan 

 symmetriska konstellationer af månbanans och jordbanans apsidaxlar, h vilka antydas 

 genom diagrammen för 1796,8 och 1823,28 å pl. I (fig. III). Periodens karaktär i 

 astronomiskt afseende framkommer äfven, om man bestämmer de tidpunkter, då mån- 

 banans medelapsid med sin apogeumspets, resp. med sin perigeumspets, tillnärmelse- 

 vis var riktad mot solen vid jordens perihelium 2 (periheliumapsid). 



Vinkeln mellan jordbaneaxelns och 



månbanans apogeumspets 



1788,0 = 177°,i 

 1797,o = 183°,i 



månbanans perigeumspets 



1819,0 = - 1°,9 

 1828,o = + 4> 



Under de närmaste decennierna före 1788 och efter 1829, då solaktiviteten var star- 

 kast, inträffade inga dylika symmetriska lägen. Under den nuvarande hviloperioden 

 af sol verksamhet har man haft följande fall af periheliumapsid. 



Vinkeln mellan jordbaneaxeln och 



månbanans perigeumspets 



1881,0 = - 0°,i 

 1890,o = + 5°,s 



månbanans apogeumspets 



1903,0 (jan. 2) = 174°,e 

 1912,o ( » 3) = 180°,7i 



I kap. V (om 92 års solfläcksperiodens recurrens) namnes 1704 såsom en epok för 

 periodväxling, emedan a in -nodapsiden då blef parallell med jordbaneaxeln och gick ur 

 solkvadranten. 



Den period af symmetri i axlarnas läge, som då inträffade, omkring 1704,84 (a m - 

 nodapsidens epok), borde, att döma af analogien från 1796,789 och 1889,70, varit karak- 

 teriserad af svag solaktivitet med glest fallande maxima och minima (13 års period). 

 En närmare granskning af de ofullständiga uppgifterna om solfläcksfrekvensen från 

 slutet af 1600- och början af 1700-talet har gifvit följande resultat. 



1 Apsidvinkeln räknas i den riktning jorden roterar kring solen, nodvinkeln i motsatta leden. 

 ' utan att falla i ekliptikan. Uppgifterna om vinklarne hafva erhållits af G. Strömberg. 



