42 O. PETTERSSON, SOLFLÄCKSFENOMENETS PERIODICITET O. DESS SAMB. MED KLIMATETS FÖRÄNDR. 



på olika latituder har betydligt olika rotationshastighet, häntyder på, att den verkande 

 kraftens egen periodicitet öfverensstämmer med rotationsperioden på de bälten af sol- 

 atmosfären, där fläckarna börja uppkomma. Men det finnes inga planet ariska perioder, 

 som öfverensstämma med solens rotationshastighet er vid högre och lägre breddgrader, 

 utom månens omloppsperioder. 



I. Den synodiska omloppstiden hos månen är 



29,53 dygn. 



Efter denna tid inträffar konjunktion af jorden och månen med solen. Nu är rota- 

 tionsperioden hos de högre latituderna af solens fotosfär 



29,82 dygn vid ± 30° lat. (synodiskt) 1 . 



Följaktligen måste det vid ungefär 27 y 2 ° nordlig och sydlig bredd på solytan 

 finnas 2 regioner, hvilka under dess rotation komma att befinna sig midt för jorden och 

 månen en gång hvarje månad. På högre och lägre breddgrader vandra konjunktions- 

 punkterna rundt om solens omkrets. 



II. I det föregående har visats, att nodapsidåren eller de år, under hvilka månbanans 

 apsid skär igenom ekliptikan, utgöra epoker i solverksamheten. Detta leder tanken på 

 att själfva månens passage genom ekliptikan kan utöfva inverkan på solfläcksfenomenet. 

 Dessa passager ske med en period af 



27,212 dygn (den s. k. Draconitiska månperioden), 



h vilken period i det närmaste sammanfaller med rotationsperioden (synodiskt) för solens 

 ekvatoreala delar, hvilken i »Photoheliographic Results of the Greenwich Observatory » 

 antages vara 



27,27 dygn (synodiskt). 



Följaktligen måste det norr och söder om solens ekvator finnas två regioner, en i 

 zenit och en i nadir, som med ungefär denna mellantid komma att stå midt emot månen, 

 när han genombryter ekliptikan. Denna period sammanfaller i det närmaste med den 

 af Birkeland bestämda rotationstiden hos de s. k. solfläckscentra 



27,oi dygn (synodiskt). 



Alltså finnes det, både i de högre latituder, hvarest utbrotten af solfläckar begynna, 

 och i solens ekvatoreala bälte, hvarest fläckcentra uppträda, vissa regioner, hvilka in- 

 taga en exceptionell ställning vis a vis jord och måne. Det är tänkbart, att sådana regio- 

 ner kunna spela rollen af aktionscentra, från hvilka periodiska impulser utgå i mellan- 

 skiktet mellan fotosfär och kromosfär, när de utsättas för inflytandet af de periodiskt 

 återkommande konstellationerna af jorden och månen, ungefär så som de stora vågrö- 

 relserna i oceanens mellanskikt uppstå under månperiodernas inverkan. 



1 vid 15° lat. = 28,40 dygn (synodiskt) enl. Dunér. 

 » 30° » = 29,8 2 » » 



