48 O. PETTERSSON, SOLFLÄCKSFENOMENETS PERIODICITET O. DESS SAMB. MED KLIMATETS FÖRANDR. 



Regnperioden 1890—1900. 



Astronomiska data. 



Nodapsiden bildade 1889,750 en vinkel af +4°,8; 9 år därefter 1898,7 4 9 en vinkel af — 1° och 1907,7 4 af 

 — 7°,29 med jordbaneaxelns riktning. 11 års solfläcksperioden, som med ett afbrott af en 9 års period härskat 

 från 1823, afbröts 1889 och gick öfver i en 13 års period, utmärkt af ringa solverksamhet med låga fläckminima 

 1902 (hviloperiod i solverksamheten 1889 — ...). 



Meteorologiska förhållanden. 



Det har anmärkts i ett föregående kapitel, att situationer, som bero af månperioder, 

 aldrig exakt repeteras, utan endast tillnärmelsevis, inom ändliga tider, och det är ej 

 svårt att finna, t. o. m. i de astronomiska konstellationerna, vissa olikheter mellan denna 

 och den korresponderande perioden 92 år förut. Man finner sålunda, att både regnperio- 

 den 1889 — 1900 och i synnerhet den därpå följande torkperioden 1900 — 1908 varit 

 mindre utbildade och mera oregelbundna än 92 år förut (se Hamberg's sammanställ- 

 ning af nederbörden i Götaland 1. c. p. 23). Af brottet i periodiciteten af de meteorolo- 

 giska fenomenens gång, som inträffade 1889, framträder emellertid lika skarpt äf ven hvad 

 nederbörden beträffar som 1797. 1 Detta afbrott har spelat en roll i meteorologernas 

 beräkningar. 1895 utkom 4:de delen af professor H. E. Hamberg's af handling (i Do- 

 mänstyrelsens Berättelser, Stockholm) »Om skogarnas inflytande på Sveriges klimat». 

 Å pl. 9 i denna del, som afhandlar nederbörden, meddelas en grafisk framställning af 

 regnmängdens årliga växling i Sverige från 1860 till 1895. Författaren fann i växlingen 

 af regnmängdens maxima och minima en öfverensstämmelse med solfläcksperioderna. 

 15 år senare lämnade prof. Hamberg en allmän öfversikt af nederbörden i Sverige från 

 1860 — 1910, hvaruti han, på grund af de alldeles motsägande iakttagelserna från de 

 senare åren (efter 1890) helt och hållet uppgifver idén om ett samband mellan solfläckar 

 och nederbörd. Han yttrar: 



»I mitt förut citerade arbete om nederbörden har jag, såsom ett litet bidrag till 

 denna frågas utredning för Sveriges 3 hufvuddelar, Norrland, Svealand och Götaland 

 samt landet i sin helhet, meddelat en tabell äfvensom en grafisk framställning af års- 

 nederbördens förändring under åren 1860 — 1895. Det framgick däraf, att årssu minornas 



gång efter utjämning enl. formeln ~ (a + b + c) hade utseendet af ett periodiskt för- 



opp, i det närmaste motsvarande halfva solfläcksperioden. Tiden mellan tvenne maxi- 

 ma i kurvan för hela landet var nämligen i medeltal 5,6 år och mellan minima 5,75 år. 

 Lägger man dessa siffror tillsammans erhåller man 11,35 år, hvilket just är i det närmaste 

 det beräknade medelvärdet på solfläcksperiodens längd enligt Wolf's relativtal. 



Då nu observationsserien blifvit förlängd med ytterligare 15 år eller ända till 

 och med 1910, har jag ansett det lämpligt att ånyo och något fullständigare än förut 

 taga hela serien i skärskådande: däraf framgår nu, att under de 20 åren efter 1890 någon 



1 Ett exempel härpå är, att medeltalet för nederbörden i Köpenhamn under 5 års perioden 188G — 1890, 

 alltså före 4>n epoken var 11 % under medelvärdet, men under 5 års perioden efteråt, 1891 — 1895, 11 % öfver medel- 

 värdet. (Meteorol. observ. i Kjobenhavn, bearbeidede af Jentzen, p. 68.) 



