KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 53- N:0 I 



49 



tydlig periodicitet jämförlig med den under de föregående åren icke vidare framträder i den 

 enligt formeln ^ (a + b + c) utjämnade kurvan.» (H. E. Hamberg 1. c. p. 20). 



Af brottet i regnperioderna från 1890, h vilket förmådde Hamberg att öfvergifva 

 åsikten om ett samband mellan solfläckar och nederbörd, inträffade omedelbart efter 

 den periodväxling 1889, som of van beskrifvits. Med denna följde både en växling i sol- 

 fläcksperiodiciteten (11 års perioden öfvergick i 13 års perioden) och ett sekundärt 

 maximum af den tidvattenbildande kraften, hvilken har inflytande på hafvets och 

 atmosfärens cirkulation. Att ett af brott i nederbördsperioderna inträffade omedelbart 

 därefter innebär en antydning om, att ett samband existerar mellan alla dessa företeel- 

 ser, icke ett bevis på motsatsen, och jämförelsen med 1797 visar, att afbrottet kunde vän- 

 tas inträffa just omkring 1890, vid hvilken tidpunkt alla meteorologiska och hydrogra- 

 fiska serier öfver hela jorden visade fasbrott i. sin periodicitet. Ett bekant exempel härpå 

 är den regelbundna omväxling af kalla och varma vintrar hvartannat år, som den 

 ryske meteorologen Woeikoff konstaterade genom iakttagelser rörande tiderna för de 



■ 1874 

 + 6° 



+ 5 

 + 4 

 + 3 

 + 2 

 + 1° 

 Medel. 

 -1° 

 -2 



— 3 

 -4 

 -6 

 -8 



— 7 

 -8° 



16 78 80 82 84 86 88 90 92 94 96 9<< 1900 02 04 























































































































1 



\ 



















V: 









































/ 



\ 



















\ 









































/ 





























































/ 





























































u 



< 

































'\ 

























/ 



























































/ 





































i 

























1 



































/ 













vi 















































/ 























i 





































/ 





























































1 



























































































Ozean 

 + 6°3 



Luft 

 — 3°.* 



Fig. 16. 



västryska flodernas isläggning och islossning, och h vartill jag 1896 fann den närmaste 

 orsaken uti växlingarna i Atlantiska oceanens yt vattentemperatur. 1 Dessa växlingar 

 återverka på lufttrycket, så att en högre vattentemperatur hos hafvet fördjupar det 

 barometriska minimet, hvilket om vintern utbildar sig öfver golfströmsregionen i Norra 

 Atlanten, och framkallar sydvästliga vindar öfver Europa samt milda vintrar med 

 tidig vår och utveckling af vegetationen i vårt land. 3 Nu hade under en hel rad af år 

 (40 år enligt Woeikoff's åsikt, men alldeles tydligt och undantagslöst endast efter 1874) 

 denna alternation fortgått så, att vatten- och lufttemperaturen under vintern varit högre 

 under år med jämnt och lägre under år med udda årstal (»die paaren und unpaaren 

 Winter»), hvilket antydde tendens till en 2 års period hos hafvets och luftens tempera- 

 tur. När denna period är i verksamhet, medför den högst betydande följder för 

 hela västra och norra Europa. 3 I ett antal 4 afhandlingar har jag visat, huru snötäckets 



1 Meteorol. Zeitschr. 1896. 



2 Hvilka äro orsakerna till vegetationens tidigare eller senare inträdande under olika år? K. Landt- 

 bruksak. Handl. 1898. 



s Om Atlantiska oceanens inflytande på vårt vinterklimat, Ymer 1898. 



4 Om möjligheten af väderleksförutsägelser för längre tid, K. Landtbruksak. Handl. 1896. 



K. Sv. Vet. Akad. Handl. Band 53. N:o 1. V 



