KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. KAND 53. NIO | 



5] 



Novembertemperaturens afvikelser från det normala medelvärdet under tiden 

 1856-1905. 



."i års perioden 



Edinburgh 



drcrnwich 



Köpenhamn 



Stockholm 



Wien 



r.'tt not . \yrcs 



1856—1860 



-0°,8 



-IV 



-IV 



-4 V 



-2V 



+ ov 



1861 1865 



-IV 



- 0°,6 



4- OV 



+ 0°,9 



+ l°,i 



4- 1°,9 



1866—1870 



-0°,7 



-ov 



-0°,8 



+ 0°,!) 



-IV 



-ov 



1871—1875 



-IV 



-0°,5 



-OV 



+ 0°,2 



-ov 



+ ov 



1876—1880 



-IV 



-IV 



-ov 



-ov 



-ov 



-IV 



1881—1885 



4-0°,3 



+ 1°,0 



-OV 



4- ov 



-ov 



4- 0°,5 



*n 1886- 1890 



4-0°,9 



+ 0°,6 



+ 0°,8 



4-0°,4 



IV 



-IV 



1891—1895 



+ 1V 



+ 1V 



+ 0°,6 



-ov 



+ 1V 



-OV 



1896—1900 



+ 2°,3 



+ 2°,o 



+ 1V 



^2°,5 



4- 2V 







1901—1905 



+ l°,i 



-ov 



-OV 







-OV 



-OV 



Mossman yttrar: 1 >>This rise, as will appear from the table, was more marked över 

 western than in eastern Europé and would appear to be due to a deepening of the low 

 pressure-minimum at Iceland associated with an increase of pressure at the Azores, 

 the result being an unusual prevalence of mild, wet south westerly winds över north- 

 western Europé as shown by the records at Edinburgh and Copenhagen. It will seem 

 that Buenos Ayres on the other liand bas been favored with cold Novembers at the same 

 time that the western Europé has had abnormally mild Novembers and this condition 

 would appear to have extended at least as far south as latitude 52° S, as shown by the 

 short record at Punta Arenas which began in 1888, and to have embraced the north of 

 South America as far as Rio de Janeiro. » 



Alltså: den oceaniska cirkulationen har sedan 1890 drifvit varmt vatten från Ame- 

 rika norrut och österut mot Europa, och detta varma vatten har ersatts af kallare vatten 

 från Södra Atlanten och Södra ishafvet, som nedsatt temperaturen vid Sydamerikas 

 kust. Detta framträngande af kallt ant arktiskt vatten visas äfven af de bekanta stora 

 utbrotten af isberg från den antarktiska isbarriären, hvilka började omkring 1890 och 

 beskrifvits af mig (efter Russel) i flera föregående af handlingar. - 



Äfven Indiska oceanens norra kustländer hafva haft känning af islossningen och 

 framträngandet af kallt ytvatten från Antarktiska oceanen, och de förändrade klima- 

 tiska förhållandena, som observerats i Sverige, utgöra endast ett led uti den stora för- 

 ändring, som träffat oceanerna och alla oceaniska kustländer, både Atlantens och Indiska 

 hafvets, efter periodväxlingen 1889 — 90. 



Det tyckes, som om inga ställen på jorden skulle vara mindre ägnade till jämfö- 

 relse med Sveriges nederbördsförhållanden än Indiska halfön. Å ena sidan ett tropiskt 

 eller subtropiskt klimat med monsunregn, å den andra ett tempereradt klimat med cyklon- 

 regn höst och vinter. Men det finnes en likhet i det geografiska läget: Indiska halfön 

 är utsatt för det antarktiska hafvets inflytande på de atmosfäriska förhållandena, lik- 



1 Symons, Meteorological Magazine, april 1910. 



2 Se t. ex. tlber Meeresströmungen. Publ. N:o 12 af Institut fur Meereskunde i Berlin. 1888 bemärktes inga 

 isberg i södra Atlanten. 1889—90 började anmälningarna därom ingå. Isdriften utvecklades våldsamt under 

 hela decenniet 1890 — 1900. Kulminerade 1895. 



