KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 51. N:o0 2. 5 
anser, att såväl tartarernas infall i Kina och i Europa i 13:de och 14:de århundradet 
som aztekernas invandring från Norra Amerika till Mexiko i 14:de århundradet föror- 
sakats af dylika klimatväxlingar. 
Rörande klimatförändringarna 1 länderna vid Atlantens västra och norra sida, 
Amerika, Grönland och Island, har man emellertid inga observationer från äldre tid. 
Här har man endast sagohäfdernas utsagor att hålla sig till. Andra afdelningen af 
denna afhandling skall ägnas åt en granskning af deras innehåll. 
Innan resultaten af denna granskning framläggas, torde något böra yttras om 
den synpunkt, hvarifrån författaren utgått. Enligt min uppfattning häntyda berät- 
telserna om klimatväxlingarna både vid Europas kuster och på Island och Grönland 
under medeltiden på, att en förändring försiggått uti vattencirkulationen och isförhål- 
landena i Atlantiska oceanen. Några geologiska förändringar, som skulle kunnat in- 
verka på klimatet, hafva icke försiggått under de senaste 600—700 åren; och den 
inverkning, som jordens uppodling, skogarnas uthuggning, träskmarkernas torrlägg- 
ning och flodernas reglering otvifvelaktigt utöfvat, äro alltför ringa för att kunna 
läggas till grund för en förklaring af de fenomen hvarom här är fråga. Själfva arten 
af de katastrofer hvarom häfderna berätta, t. ex. stormfloderna, öfversvämningarna, 
isblockaden af öppna kuststräckor, och å andra sidan isläggningen af öppna hafsom- 
råden, visa hän på rubbningar uti vattencirkulationen, hvilkas yttersta anledning 
måste sökas 1 kosmiska orsaker. 
Jag skall i andra afdelningen framlägga de bevis härför, som kunna hämtas 
från länderna på Atlantiska oceanens västra sida, Grönland, Island och Norra Amerika, 
för att i en följande afdelning behandla företeelserna i Europas haf och kustländer. 
I första afdelningen skall jag söka framställa orsakerna till klimatväxlingarna. 
Mina egna arbeten med undersökningen af hafvet och erfarenheterna från det 
internationella samarbete, som pågått i 12 år, hafva tillåtit mig att följa förändrin- 
garna, som inträffat uti de svenska hafven sedan 1891 och mitt samarbete med G. 
EKMAN, hvilken redan 1876 i förening med A. W. CRONANDER, och 1877 tillsammans 
med F. L. EKMAN undersökte Östersjön och Kattegat samt därjämte ensam gjorde 
de första grundläggande undersökningarna öfver förhållandena vid Bohuskusten under 
den nuvarande sillfiskeperiodens första år 1877—1879, har lämnat material till be- 
dömande af orsaken till dessa förändringar, hvilka visat sig vara af periodisk natur 
och ytterst bero af kosmiska orsaker, nämligen af variationer uti den ebb- och flod- 
bildande kraft, som solen och månen utöfva på oceanens vatten. Jag har äfven 
funnit, att den tidvattenbildande!? kraften har sekulära periodiska variationer och att 
ett absolut maximum inträffade för omkring 500 år sedan, föregånget och efterföljdt 
af en rad sekundära maxima och minima under de föregående och efterföljande sek- 
lerna. 
För studiet af periodiciteten uti hafvets vattencirkulation och dess beroende af 
den tidvattenbildande kraften, erbjuda de haf, som omgifva Sverige de gynnsammaste 
1 I stället för uttrycket »ebb- och flodbildande kraft» användes i det följande, i brist på ett lämpligt 
språkligt uttryck för den ändring uti gravitationen som sol och måne utöfva på jordens hydrosfär förkortningen: 
»tidvattenbildande kraft». 
