KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. 
BAND 51. N:o 2. 17 
Komm:s Skrifter, visade det sig, sedan först de lokala kortperiodiska vågbildningarna 
eliminerats genom utjämning med 3 dygns media, att fenomenet visserligen stod 
Bornö 
December 1909 
November 
8 10 12 14 16 18 20 22 24 
Af 
MM 
1911 
(059 BV rt RE 
to 
GE EF 
Vv AO 
= 
2 
+ 
i 
=) 
oo 
2 
[ 
25 lamt! 
a 
JET 
- 
Oo 1] 
ve 
NN 
oo 
oe 
[=] 
ee 
2 
SEG 
JEN 
2 SE 
kal På 
Horn 
e 
LE 
ee 
D 
[CJ Pi 
3 
ee 
LA 
- z 
a Fa! 
2 £ 
NN 
5 j 
[- SN 
3 Z 
kJ AR 
eS 
2 
Z 
= 
Ul 
2 
” 
2 
oj 
Re) 
[nd 
- 
SLA 
Ez 
2 
EK. Sv. Vet. Akad. Handl. 
December 1910 
SM 3 ST RET IN 151719 70185 25007080 1 035 9111 18 18007190 21 28. 0507 
November 
Band 51. 
29731 204 6 88-10 12 14 16 18720 29 242886 830 I 3 Bb 7 9 W 13 15 17119 1 23 25 
85 
Fig. 9. 
| | 
Så va fa | 4 ANA 
ål "NN Q 
N | DS é äs 
N é N a NN, 
N é N 
NN SA / 
pd ba ES N Loa 
| 
h 
Dan. 
ERA SES 
[den = 
V 
fo 
OO 
AN 
29640 
Är 
LS 
PE - 
= 
i Å 
BI + FA 
L NE 
oo 2 FR 3 ch 722 5 
[ÖRASrEE EE 
N:o 2, 
under inflytande af månperioderna, 
men att kurvan icke kunde ut- 
jämnas till en horisontal linje ge- 
nom dylika räkneoperationer. An- 
ledningen till, att den harmoniska 
analysen, som vanligt i dylika 
fall, gaf ett otydligt resultat, skall 
framläggas i det följande. Mån- 
vågorna äro undervattensböljor i 
hafvets gränsskikt och äro bero- 
ende af alla de omständigheter, 
som inverka på gränsvågor. Om 
hafsvattnet blefvehomogent, skulle 
hela fenomenet försvinna. De an- 
taga karaktären af kaskader, eller 
bränningar, då de träffa under- 
vattensbankar och trösklar, och 
om dessa trösklar räcka upp till 
eller öfver den nivå, hvaruti gräns- 
lagret ligger — hvilket just är 
fallet i Kattegats mellersta och 
sydliga del — upplösas oceanens 
tidvattensvågor genom otaliga fas- 
brott alldeles som flodvågen i ytan, 
där den träffar på motstånd. 
M. a. o., mediets beskaffenhet 
sätter en gräns för användningen 
af den analytiska metoden. 
Jag gjorde denna erfarenhet 
om den analytiska metodens be- 
gränsning först på ett annat om- 
råde, nämligen vid försöket att 
rekonstruera solfläcksfrekvenskur- 
van för 150 år medelst harmonisk 
analys. Det befanns, att sol- 
fläckskurvan icke kunde rekon- 
strueras med någon bestämd pe- 
riod såsom basis för längre tid än 
c:a 34 år. Därefter inträdde en 
ny periodicitet. Vid granskning 
af litteraturen i ämnet för de 
