34 O. PETTERSSON, KLIMATFÖRÄNDRINGAR I HISTORISK OCH FÖRHISTORISK TID. 
hvilket af kommentatorn i Gr. Hist. Mindesm. tolkas så, att de foro »förbi landsspet- 
sen», hvarmed'han menar Cap Farvel. Denna tolkning är alldeles godtycklig. Sundet 
kan likaväl hafva varit det närmaste, Ikek, eller Allumlengri, som något af de af- 
lägsnare sunden väster om Cap Farvel. Sagan berättar vidare, att då de lågo för 
ankar sågo de ett skepp, hvilket seglade in i fjorden från hafvet och hade samma 
kurs som de. Det var Thorgils fosterfader och styffader, Thorsten Hvide, som 
hade rest från Norge och Island för att uppsöka honom. De följdes sedan åt till 
Erik Röde. 
3) att 150 år senare, på IVAR BÅRDSSON's tid, vid slutet af 1300-talet, den 
gamla segelleden helt och hållet öfvergifvits och kursen då för tiden sattes mot syd- 
väst för att undvika isen. Dessa utsagor af trovärdiga författare från skilda tider 
gifva en bild af försämringen af isförhållandena vid Grönland, hvilken gradvis fort- 
gick under några sekel, tills polarströmmen slutligen under 13:de och 14:de århund- 
radet med sina ismassor tidvis omhvärfde både Island och Grönland och blockerade 
äfven västkusten af det sistnämnda landet sommartiden. 
Under alla följande århundraden har östkusten förblifvit otillgäneglig, och alla 
expeditioner, som utsändts för att återfinna östbygden, hafva misslyckats.! 
Angående Eriks färd från hans första landkänning vid »Midjökeln och det ställe 
som kallas Blåserk»> och ankomsten till vinterkvarteret vid Eriksö, meddelar den 
handskrift jag följt endast: att han reste längs med kusten sydöfver. Därvid kan 
tvifvel uppstå, huruvida han tog vägen rundt om Cap Farvel eller genom något af 
sunden norr om Eggertz ö. Ifall det får antagas, att dessa sund voro navigabla, är 
det antagligt, att Erik skulle seglat igenom dem, eftersom det säges, att han ville 
undersöka om landet där kunde bebyggas. 
Det gifves en mängd varianter och olika läsarter till Erik Rödes saga. Den öf- 
versättning, som här fölits, är tagen ur Grönlands Historiska Mindesmeerker. II. p. 686. 
Däri felas det tillägg, som finnes i de nyare versionerna: »hann sigldi vestr um 
Hvarf>.? I de äldsta handskrifter säges alltså icke att Erik kringseglade Hvarf. 
Hvad detta har att betyda, finner man af den uppgift om Eriks segelkurs, den s. k. 
Eriksstefna, som BJÖRN JONSSON i sina Annaler citerar efter en urgammal urkund: 
»Groenlandie vetus chorographia a afgömlu kveri>», Gr. Hist. Mindesm. III p. 226. 
Den innehåller troligen den äldsta segelanvisning för Grönlandsfarten som existerar, och 
BJÖRN JONSSON har genom ett tillägg, som han gjort (»dit kom Erik den Röde 
längst» etc.), visat, att den gamla urkunden just har afseende på Eriksstefna. Äfven 
denna handskrift har olika läsarter, och dessa läsarter, som angifvas uti Glossarierna 
till detta kapitel i Gr. Hist. Mindesmerker, äro för den följande framställningen af 
sådan vikt, att jag anhållit att genom förmedling af bibliotekarien d:r KAALUND få 
- Men det fn betecknande, att de allesamman satte kurs på östkusten i afsikt att komma in där samt 
att på alla kartor från 1600-talet Grönlands sydspets framställes genomskuren af två sund (se p. 51). 
2? Detta har man ansett skulle betyda, att han seglade rundt om Cap Farvel (hvilket man ansåg vara 
Hvarf, intill dess FINNUR JONSSON visade, att de gamles Hvarf var beläget väster om Cap Farvel på ön Semersok). 
Äfven om läsarten >han seglade väster om Hvarf» skulle vara den riktiga, hindrar detta oss icke att antaga, 
att Erik seglat in till Östbygden genom sunden norr om Eggertz ö, alldenstund med Hvarf icke menas Cap Far- 
vel utan Cap Egede. Han kunde hafva seglat igenom ett af dessa sund norr om Cap Farvel och derefter duble- 
rat Hvarf (Cap Egede). 
OO —O  SVÄP nmmmm mmm 
