58 O. PETTERSSON, KLIMATFÖRÄNDRINGAR I HISTORISK OCH FÖRHISTORISK TID. 
1306. Östersjöns isläggning under vintern 1306—7 är ett välbekant historiskt faktum som ej kan betvivlas. 
I de historiska läroböckerna skildras vintern sålunda: Hårdare vinter än det året hade man ej på länge upplefvat. 
Hela Östersjön låg tillfrusen från Lifland och Finska viken ända till Sundet. Där skall isen hafva varit 15 alnar 
tjock, och under 14 veckor skall den hafva bildat en fast brygga mellan Sverige och de danska öarne. Kriget 
mellan Sven Estridsson och hertigarne afbröts af kölden. 
I diarium Minoritorum Wisbyensium finnes antecknadt: »fuit hiemps maximus ita quod mare inter Olan- 
diam et Estoniam exstitit congelatum> (enl. STAVENOW). 
Uti de isländska annalerna (Annales regii) och Skalholts ann. m. fl. har jag funnit följande beskrifning 
öfver isvintern 1306, hvilken sträckte sig ej blott till Östersjön utan äfven till hafvet kring Island: 
»1306. Hafiss fyrir Nordanland um allt sumar XV alva harr. Frost sva mikit i Pyversku landi ok i 
Franz sem Pa er stera lagi eru i Noregi ok menn gengv at Ravdstock til Danmerkr yfir Eyrassynnd.» 
12323: 
Från vintern 1322—1323 finnas de talrikaste underrättelserna om en medeltida isvinter på Östersjön. 
Kapten SPEERSCHNEIDER har tillåtit mig ur hans samling af meteorologiskt historiskt material citera allt, som han 
påträffat i danska och tyska urkunder om denna vinter. 
Isforhold i Vinteren 1322—1323 (SPEERSCHNEIDER): 
I Öravs MAGNUS Historie fortzelles, at det var saa sterk en Kulde, at man gik over Isen fra den lybske 
Kyst til Danmark og at der var oprettet Herberger paa Isen. 
Baade HeEnniG (Katalog bemerkenswerther Witterungserreignisse, Berlin 1904) og Mansa (Folkesygdomme 
og Sundhetspleiens Historie i Danmark. Köbhvn 1873) siger, at Vinteren begyndte 39/,1 1322 og varede til 
midt i Fasten 1323. PETER OLSEN siger at den strengeste Kulde var i Marts. HviDFeLDT (Scriptores rer. Dan. 
II, 328) forteller at der var almindelig Landevej over Beltet fra Kyndelsmisse ?/2 i 6 Uger og at Drosten. Herr 
Lauritz, red fra Taarborg derover äte den sjzellandske Magt. Prarr (Uber den strengen Wintern etc. Kiel 1809) 
taler om en streng Vinter og at man endnu d. ?3/2 kunde köre og ride fra Tyskland til Danmark og fra Läbeck 
til Danzig over Östersöen. ARrAGo ((Euvres completes) siger derekler at man kunde ride fra Hunibark til Danzig. 
Han har rimeligtvis misforstaaet Efterretningerne. 
Mansa siger, at hele Östersöen mellem Danmark, Venden og Fehmern frös til. STRELow (Cronica Guthi- 
landorum Köbhyn. 1633) siger, at man kunde köre pa Isen mellem Sverige og Gulland. 
Citat: 
A. De frigoribus autem illius Germanie seu Gothicis maris plura meminit Albertus Crantzius, diligen- 
tissimus omnium regionum scriptor. Ait enim: anno 1323 gelidissimo frigore constringebatur mare ut pedestri 
itinere per glaciem de littore Lubicensi in Daniam & in Prussiam mare transiretur dispositis per loca opportuna 
in glacie hospiciis (Oraus MaGnus” historie 1555). 
B. FErat autem 1323 qvum gelidissimo frigore mare constringeretur ut pedestri per glaciem itinere de 
littore nostro in Daniam inqve Prussiam mare transiretur dispositis per opportuna loca in glacie hospitiis, si 
quid commentibus intervenisset (Albertus Krantzius Francof. 1580). 
C. Via communis erat ambulantibus et eqvitantibus in multitudine super glaciem per passagium maris 
Baltici eundo et redeundo qvasi per continuum sex septimanarum spatium circa purificationis Marie virginis 
similiter per passagia inter Seelandiam et proximos partes Slavige (Appendix ad incerti annales Danarum). 
D. Mellem Norge, England og Flandern (fra havnen Liven i sistnevnte Land) frös Skibene midt i havet 
ind i Isen, saa at Köbmseendene over denne besögte hverandre; da Isen bröd op blev nesten alle de Skibe reddede 
som var indefrosne sönder paa, men faa blev i Behold af dem der var indefrosne Nord paa. (Suhm a St. XI.61). 
Kapten SPEERSCHNEIDER sammanfattar sitt intryck af isvintern 1322—23 sålunda: 
» Vintern har veret streng og begynt tidlig. Fra ?/, og til over Midten af Marts har der ligget Is i 
Kattegat, Belthafvet og den vestlige Östersö; man har gaaet over Store Belt og Femerbelt, rimeligtvis ogsaa 
Sundet. Der har i det mindste veret Is langs hele den tyske Östersökyst langt ud, samt Is mellem Sverige 
og Gulland. >» 
»Ogsaa i de sydlige Lande var Vinteren streng. HENnNnIiG siger, at det adriatiske haf var tilfrosset, ARAGO 
at vinteren var haard i Frankrig og Italien.» 
»Dette viser at de haarde Isforhold dengang ligesom nu hovedsagelig kom mellem !/2 og c:a 1/3.» 
1394. 
»Fra Vendens kyst kunde man gaa til Danmark og Sverige» (citat från kapten SPEERSCHNEIDER'S an- 
teckningar). 
1407. 
»var en af de koldeste Vintre. Havet mellem Danmark og Sverige lagde til» (citat ur kapten S:s an- 
teckningar). 
Om vintern 1407—38 finnes anteéknadt i HEnnie's Katalog: Der grosse Winter von 11 Nov. bis 27 Jan. in 
England v. 11 Dezember bis 2 Jan. Alle Flässe tragen die schwersten Lastwagen, uber den gefrorenen Skagerak 
(Kattegat?) laufen die Wölfe von Norwegen nach Jätland. Seit 3 Jan. veranlasst plötzlich starkes Tauwetter in 
