66 O. PETTERSSON, KLIMATFÖRÄNDRINGAR I HISTORISK OCH FÖRHISTORISK TID. 
förändringar som i vår tid kunnat iakttagas kan sluta till den större förändring som 
då försiggått med Östersjöns isförhållanden och fisklif. 
En sådan förändring måste också hafva medfört ändring i Östersjöländernas 
vinter- och sommarklimat. Ytskiktet har uppvärmts till högre temperatur under 
sommaren och dess iskalla eller isbelagda yta om vintern har bidragit att nedsätta 
temperaturen i den ofvanstående luften. Man har haft ett mera kontinentalt klimat 
med varmare somrar och kallare vintrar än nu, såsom äfven var fallet att döma 
af TYcHo BRAHE's observationer på Hven på 1590-talet och af H. E. HAMBERG'sS 
sammanställningar från 1750—1800-talet. Däremot är det icke sannolikt, att vårens 
och höstens klimat har visat några större afvikelser från det nutida. 
EKHOLM har på grund af TyYCcHo BRAHE's observationer kunnat göra ett försök 
till rekonstruktion af klimatet vid Öresund på 1500-talet. Han utgår också ifrån 
förutsättningen, att Östersjöns isläggning wunder stränga vintrar varit ett faktum i 
forna tider alldeles såsom jag här sökt visa. Han yttrar 1. ce. p. 390: 
»Oaktadt äfven i våra dagar en betydande isläggning på de skandinaviska far- 
vattnen sker under stränga vintrar, så är det dock tydligt, att isläggningen af Öster- 
sjön, sundet och Bältena, Kattegat och Skagerak /(?) var vida mer omfattande under 
medeltiden, särdeles från 1000-talet till 1400-talet, än sedermera. Huru förhållandet 
var före år 1000 vet man ej, då sagorna icke upplysa om isförhållandena. Det är 
svårt att förstå hurudan väderlek en vinter skulle ha, som belägger hela södra Öster- 
sjön, Kattegat och Skagerack (?) med körbar is>... 
EKHOLM erinrar om, att nutidens kalla vintrar alltid utmärkas af talrika cy- 
kloner, som passera strax söder om Sverige. Vanligtvis komma de väster ifrån och 
uppstå eller underhållas tvifvelsutan af Golfströmmen. »>Det skulle ligga närmast till 
hands att förmoda, att Golfströmmen under medeltiden var svagare eller hade en 
annan västligare väg än nu för tiden och att i följd häraf klimatet var mera konti- 
nentalt än nu. I senare fallet skulle också klimatet på Island och Grönland varit mil- 
dare än nu.»! 
EKHOLM erinrar vidare om, att P. LA Cour funnit en betydlig olikhet i vind- 
riktningen på TYcHo BRAHE's tid och i nutiden under vintermånaderna. 
»Under det att i nutiden sydväst är den förhärskande vindriktningen i medel- 
tal för året samt sydväst eller väst under alla månader utom april och maj, då syd- 
ost är något vanligare, så var på TYcHo BRAHE's tid sydost afgjordt förhärskande i 
medeltal för året och ost eller sydost under 7 af årets månader, nämligen januari— 
maj samt oktober och december; och äfven under de öfriga 5 månaderna företer syd- 
ostvinden ett sekundärt maximum, af hvilket nu knappast syns ett spår. Härur 
måste vi sluta, att lufttrycksfördelningen vintertiden då var väsentligen olika mot 
nu, i det att det låga lufttryck mellan Norge och Grönland samt i Norra Ishafvet, 
som i vår tid i regeln förefinnes, då måste ha varit föga utprägladt. I följd af detta 
låga lufttryck passera cyklonerna för närvarande vanligen från väster åt öster öfver 
1 Kursiveringen är gjord af undertecknad. ExKHorm har alltså 1899 från rent meteorologisk ståndpunkt 
kommit till samma resultat som jag intagit i denna och föregående afhandling, nämligen att klimatet på Island 
och Grönland varit mildare. 
