70 O. PETTERSSON, KLIMATFÖRÄNDRINGAR I HISTORISK OCH FÖRHISTORISK TID. 
Angående sådana tilldragelser på Island i 14:de seklet yttrar Professor P. A. 
MuUNnNcH (Det Norske Folks Historie VIII p. 369): »Det berettes fremdeles om saa 
mange Landeplager og voldsomme Naturoptrin der i dette Aar hjemsögte Island at 
man nesten maa antage at dette har veret en af de stundom tilbagevendende Peri- 
oder hvor de vulkanske Krefter i Jordens Indre ere mere end almindeligt virksomme 
og Elementerne i usedvanligt Oprör.» 
D:r E. Burr i Kristiania! har vid granskning af de historiska underrättelserna 
från medeltidens sista århundraden kommit till den slutsats, att det norska rikets 
förfall vid den tiden icke så mycket kan tillskrifvas de oroliga politiska förhållandena, 
som fastmer de tätt återkommande missväxtåren, hvilka gjorde, att kornskördarna 
slogo fel” och spannmål till brödföda måste importeras från Lybeck, Rostock, Wismar 
o. s. v. Importen besörjdes af Hansaförbundet, hvilket genom sitt ekonomiska öfver- 
tag skaffade sig politisk makt. Jordägarne i Norge måste sänka sina arrenden. Be- 
folkningen minskades och utarmades. Landsskatten sjönk med 60—70 24. Äfven 
kyrkogodsens inkomster aftogo. 1369 importerades korn från Lybeck för omkring 
'/2 million kronor. Handelsbalansen ställde sig ofördelaktig för Norge, hvars enda 
utförsvara den tiden var klippfisk. D:r BULL jämför tillståndet med det som skildras 
i sagohäfderna, då det producerades tillräckligt med korn i Nordland för landets 
behof. I Asbjörn BSelsbanes tid hade höfdingarne i Trondenäs så mycket korn, att 
de behöfde segla söderut för att köpa korn först ifall tre missväxtår följt på hvar- 
andra. Från Trondelagen utfördes hvete till Island o. s. v. Det är sannolikt, att de 
oroliga förhållandena i hela den skandinaviska norden vid medeltidens slut till stor 
del hade sin grund i ogynnsamma naturförhållanden, som nedsatte välståndet inom 
landet, och icke endast i politiska fejder och vanstyre såsom hittills antagits. 
Jag har i det föregående framhållit, att dessa förhållanden måste ha sin grund 
i kosmiska orsaker. Men kosmiska orsaker verka icke lokalt utan öfver hela jorden. 
Om den tidvattenbildande kraftens absoluta maximum 1 början af 1400-talet utöfvat 
inflytande på jordens klimat, så bör man kunna finna spår af dess verkningar äfven 
utanför det område, hvars klimat domineras af den Atlantiska oceanen. Dessa verk- 
ningar skola afhandlas i ett följande kapitel. 
1 Epbv. Burn: »Verlaget og saga» (föredrag). 
? 1326 omnämnes för första gången, att folket tog sin tillflykt till att äta barkbröd. 
