16 F. R. KJELLMAN, OM BERINGHAFVETS ALGFLORA. 
Scytosiphon tortilis och Conferva sazatilis". Af dessa 11 arter äro 6 funna i Beringhafvet, 
5 i det Sibiriska Ishafvet och 4 i det Kariska. Från alla dessa hafsområden äro 
blott 4, nämligen Delgsseria Beri, Chondrus crispus, Laminaria saccharina och Laminaria 
digitata för närvarande okända. Beträffande de två sistnämda af dessa 4 arter, är det icke 
antagligt, att de från Ochotska hafvet under dessa namn uppgifna algerna äro identiska 
med de så benämda arterna från norra Atlanten och tillgränsande delar af Ishafvet, före- 
trädesvis vestra delen af Murmanska hafvet. Att i Laminaria saccharina Rurr. Alg. Ochot. 
ingå åtminstone två arter, torde numera icke kunna betviflas. En af dessa är med 
nästan fullkomlig säkerhet Laminaria solidungula, en både från Kariska hafvet och det 
Sibiriska Ishafvets östligaste del känd art. Antagligt är, att RUPRECHT under detta namn 
äfven förstår den 1 östra delen af Sibiriska Ishafvet och norra Stilla oceanen förekommande 
art, som bär namnet Laminaria cuneifolia J. AG. 
Då RuUPrREcHTS arbete öfver ÖOchotska hafvets flora utgafs, var knappast mer än 
en art af digitata-gruppen inom slägtet Laminaria bekant. Denna gick under namnet 
Laminaria digitata. Det har sedan dess visats, att äfven denna grupp af detta slägte 
innefattar flere väl skilda arter. Af dessa äro 4 kända från Beringhafvet och östra delen 
af Sibiriska Ishafvet. Det synes mig snarare antagligt, att den i Ochotska hafvet funna 
Laminarian af digitata-gruppen är identisk eller närmast beslägtad med någon af dessa 
än att den skulle tillhöra den i norra Atlanten och hit gränsande delar af Ishafvet ut- 
bredda verkliga Lamtnaria digitata. 
Hvad angår Chondrus crispus, så hänvisar jag till den utredning jag rörande denna 
förut (sid. 13—14) sökt lemna. Om Delesseria Beriis förekomst öster om Novaja Semlja är 
deremot för närvarande icke något kändt. Anmärkas må i sammanhang härmed, att Cruo- 
ria (Petrocelis) Middendorffii icke är känd från den hafssträcka, som ligger mellan Norska 
polarhafvet och det Ochotska hafvet. ”Tager man nu hänsyn dertill, att i Kariska hafvet, 
Sibiriska Ishafvet och Beringhafvet endast ett fåtal goda algplatser blifvit undersökta och 
att undersökningen äfven af dem varit i det hela mycket flyktig, så torde man vara be- 
rättigad att sluta, att alla de algarter, hvilka för RUPRECHT voro skilda genom större delen 
af det Murmanska hafvet, hela Kariska hafvet, Sibiriska Ishafvet och Beringhafvet finnas 
på spridda ställen utefter hela den sibiriska kuststräckan och att sålunda en till sin all- 
männa karakter och till flertalet beståndsdelar likartad algflora finnes utbredd från trakten af 
Hvita hafvet till Beringsund och öfver norra Beringhafvet. Skulle så åter vara fallet, att 
en eller annan af Ochotska hafvets alger, t. ex. Delesseria Berii, Petrocelis Middendorffii 
för närvarande icke äro att finna vester om detta haf förr än i Murmanska hafvet eller i 
Norska polarhafvet, så äro ju dylika nutida språng i växters utbredning icke någon säll- 
synthet och låta ju mången gång väl förklara sig ur de genomgripande förändringar, som 
jorden till klimat, fördelning af land och haf o. s. v. undergått. Om, såsom väl på goda 
grunder kan antagas, mera utpräglade glaciala förhållanden än nu fordom rådt i norra 
delen af Stilla oceanen, så bör floran här hafva haft en mera arktisk karakter än för när- 
varande är fallet och Beringhafvet i dess helhet haft en växtlighet likartad med den nu- 
tida norr om Beringsund. Likaledes kan det väl med ganska stor säkerhet antagas, att 
! Jfr RurPr. Alg. Och., sid. 200—202. 
