28 F. R. KJELLMAN, OM BERINGHAFVETS ALGFLORA. 
Denna form afviker habituelt rätt mycket från den typiska, men är genom mellan- 
former förbunden med den. Den blir högre än denna och har bålens segment långa och 
af ungefär samma bredd som hos f. angusta Lyngb. Mest utmärkande för den är bålens 
förgreningssätt. Hufvudförgreningen är liksom hos de öfriga formerna subdikotom, men 
segmenten bära både på sin ut- och insida talrika, tätt sittande, fina, korta grenar, än 
enkla, syllika och något uppåtböjda, än subdikotomiskt förgrenade. 
Rhodymenia pertusa (Post. et Rupr.) J. G. Ag. 
Spec. Alg. 2, p. 376. Porphyra pertusa Post. et Rupr. Ill. Alg. p: 20. 
Descr. Rhodymenia pertusa J. G. Ag. 1. c. et Epicr. p. 329. 
Fig. Porphyra pertusa. Post. et Rupr. I..c. t. 36. 
Beringön, sparsam; spridd inom sublitoralregionen; steril. 
Jag erhöll tyvärr icke något material, tjenligt att utreda denna högeligen kritiska 
art. Vid Beringön träffade jag ett fåtal, ofullständiga exemplar af en Rhodymenia, som 
jag anser böra hänföras till Rh. pertusa. De afvika från Rh. palmata (L.) Grev. genom 
bålens större fasthet och tjocklek, den senare betingad af en mäktigare utveckling af det 
småcelliga, endokromrika ytskiktet. 
Fam. Areschougiacer. 
Gloiopeltis dura (Rupr.) J. G. Ag. 
Epicr. p. 276. Dumontia dura Rupr. Alg. Och. p. 310. 
Descr. Gloiopeltis dura J. G. Ag. 1. c. 
3eringön, temligen ymnig; sällskaplig inom litoralregionen; med sporocarpier och 
tetrasporangier. 
Gloiopeltis furcata (Post. et Rupr.) J. G. Ag. 
Spec. Alg. 2, p. 235. Dumontia furcata Post. et Rupr. Il. Alg. p. 19. 
Descr. Gloiopeltis furcata J. G. Ag. Epicr. p. 275. 
Beringön, sparsam; sällskaplig inom litoralregionen; med tetrasporangier. 
”am. Dumontiacer. 
Sarcophyllis arctica Kjellm. 
Algenv. Murm. Meer.. p. 17. 
Deser. Sarcophyllis arctica Kjellm. 1. ec. 
Fig. » » » Alpe" aret. 'Séa t.lä; fl 1—3: 
Konyambay, sparsam; Port Clarence, sparsam; S:t Lawrence-ön ymnig; 
Beringön, sparsam; öfverallt växande spridd inom sublitoralregionen; exemplar från 
Beringön hafva sporocarpier, 
