38 F. R. KJELLMAN, OM BERINGHAFVETS ALGFLORA. 
Artens förhållande till andra arter. Till habitus och flere karakterer öfverensstämmer 
denna art nära med A. dolichorhachis, men är dock sannolikt icke närmast beslägtad med 
denna. Från den är den bestämdt skild genom kostans form (Jfr KJELLM. Alge arct. Sea 
sid. 217) och derför enligt min åsigt att hänföra till en annan sektion af slägtet än den, 
till hvilken A. dolichorhachis hör. Genom denna och andra karakterer synes den mig 
sluta sig genetiskt till andra 1 Stilla oceanens norra del förekommande arter af slägtet. 
Den torde komma närmast den art, som nedan beskrifves under namn A. angusta, från 
hvilken den är skild genom mindre storlek, tunnare, krusig, veckrik lamina och längre, 
smalare, annorlunda formade, mera membranösa sporofyller. 
Alaria angusta Kjellm. mscr. 
A. minor; stipite brevissimo, tereti; rachide subcompressa (demum longiore?), in 
costam abruptius abeunte; lamina anguste lanceolata, decurrente, plana, luteo-brunnea, 
siccata subpellucida, rigidiuscula, subpergamea; costa angusta, plus minus prominente, 
in sectione transversali ancipiti vel elliptico-lineari, abruptius in alas abeunte; sporo- 
phyllis numerosissimis, fasciculatis, distincte petiolatis, lanceolatis vel lineari-spathulatis, 
membranaceo-pergameis, minoribus, angustis; soro apicem sporophyllorum marginemque 
sat late sterilem relinquente. Tab. 3, fig. 1—4. 
Beringön, sparsam; spridd inom sublitoralregionen såsom beståndsdel i Laminariacé- 
formationen; med sporangier. 
Artbeskrifning. Med hänsyn till laminans form, färg, konsistens o. s. v. liknar denna 
art ÅA. esculenta (L.) Grev. mera än någon annan af de i norra delen af Stilla oceanen 
förekommande arterna. Laminan är smal i förhållande till längden. På ett exemplar med 
laminans längd uppgående till en meter är bredden endast 7 em. Möjligen är laminan 
något mindre nedlöpande hos ÅA. angusta än hos A. esculenta. Genom formen på rhachis 
och kostan anger sig ÅA. angusta tillhöra en annan artserie än A. esculenta. Stipes är 
kort, nästan trind, rhachis deremot sammantryckt, i tvärgenomskärning bredt elliptisk 
med två rader knölar. De exemplar, jag hade tillfälle att insamla, äro jemförelsevis unga; 
jag känner derför icke, hvilken längd rhachis uppnår, men förmodar, att den liksom hos 
närbeslägtade arter kan blifva betydlig. Kostan är än mer, än mindre upphöjd. Hos det 
exemplar, hvars mått på laminan ofvan angifvits, var kostan ungefär vid laminans midt 
7 mm. bred och 3,5; mm. tjock. I tvärgenomskärning har kostan ytterkanterna än mera 
rätliniga, än utåt bugtade, så att tvärsnittets form vexlar mellan två-eggad och elliptiskt 
jembred. I hvarje fall är kostan tydligt afsatt och begränsad mot sidostyckena. För arten 
karakteristiskt är sporofyllernas ringa storlek. Vanligen uppgår deras bredd icke till 1 
cm., med en längd af 10—15 cm. De äro jembredt spadlika eller lancettlika, alltid med 
tydligt afsatt skaft, till konsistens såsom sterila tjockt membranösa eller membranöst per- 
gamentartade, mycket talrika, tätt radade. Sorus intar endast ungefär '/,—"/, af sporo- 
phyllernas längd och omgifves på båda sidor af en temlig bred steril zon. 
Alaria prelonga Kjellm. mscr. 
ÅA. stipite longiore, interdum pluripollicari, subtereti; rachide complanata, demum 
longiore, muriculata; lamina pluripedali, angusta, lineari, basim versum longe sensim 
