40 F. R. KJELLMAM, OM BERINGHAFVETS ALGFLORA. 
genom i förhållande till längden bred, till hufvudformen icke jembred utan lancettlik eller 
t. o. m. bredt lancettlik, vågig, mera tjock, vid torkning svartnande och ogenomskinlig 
lamina, genom långa till grundformen jembreda, slutligen nästan läderartade sporofyller 
och genom lägre, från laminan mindre starkt afsatt kosta. Afven med hänsyn till rhachis 
skiljer den sig något från de föregående. Hos dem äro äldre delar af rhachis mindre 
skarpt afsatta från stipes än hos denna. Hos dem antar rhachis så småningom samma 
form som stipes och är skild från denna endast genom ärren efter de affallna sporofyllerna, 
men hos A. lanceolata förblir rhachis af olika form mot stipes och bibehåller sig bredare 
än stipes är tjock. Arten är temligen storväxt. Laminan når en längd af åtminstone 
1,25 m. och en bredd af 15 cm. Med hänsyn till sporofyllernas längd öfvergår den alla 
de förut anförda arterna. De kunna blifva en half meter långa; bredden är deremot alltid 
jemförelsevis liten, 3—4 cm. 
Alaria laticosta Kjellm. mscr. 
A. stipite brevissimo, subtereti; rachide compressa, quam stipite crassiore, demum 
longiore, muriculata; lamina anguste lanceolata, decurrente, undulato-plicata, crispata, mem- 
branacea, siccata nigrescente, opaca; costa lata, latitudine saltim 1,5 cm., vix prominente, 
ancipite, fere in alas sensim abeunte; sporophyllis numerosissimis, fasciculatis, lineari- 
spathulatis vel linearibus, basi cuneatis, apice rotundatis, circa 10 em. longis, 1—1,5 cm. 
latis, membranaceis, crispatis; soro? Tab. 6, fig. 1—3. 
Beringön. Ett exemplar uppkastadt på stranden. 
Denna växt är särskildt utmärkt genom sin låga och i förhållande till laminans bredd 
mycket breda kosta. Från norra delen af Stilla oceanen är förut en art beskrifven, A. 
marginata Post. et Rupr., hvilken anges vara särskildt utmärkt genom mycket bred kosta. 
Enligt Harvey (Alg. Vanc. Isl.) har kostan en bredd af »I—1"/; inch in fronds where 
the stipes is 3—4 lines wide» Detta synes mig ange, att det i norra delen af Stilla 
oceanen gifves en sektion af slägtet Alaria, utmärkt genom mycket bred kosta och att 
derför den växt, hvars diagnos ofvan lemnats, icke är att anse såsom en tillfällig form at 
någon af de andra arterna, utan en från dessa skild art. 
Den kommer närmast A. lanceolata. Med den har den gemensamt laminans lancett- 
lika form och starka undulering äfvensom det, att laminan vid torkning antar en svart- 
brun färg och blir nästan ogenomskinlig samt att rhachis bestående håller sig till formen 
olika stipes. Från densamma skiljer den sig genom smalare, nedlöpande lamina, kortare, 
tunnare och krusiga sporofyller samt särskildt genom kostans stora bredd och ringa höjd 
och såsom följd häraf den svaga begränsningen mellan kostan och laminans sidostycken. 
Det erhållna exemplaret har laminan 1,5 m. lång och 10 cm. bred på det bredaste 
stället. Inga sporofyller hafva fullt utbildad sorus, men hos vissa är den anlagd. Af 
anlaget att döma utbreder den sig icke öfver sporofyllernas hela yta, utan endast öfver 
en del, sträckande sig från basen till eller något öfver midten af hvarje sporofyll. 
Alaria fistulosa Post. et Rupr. 
Dl (Algot 
Descr. Alaria fistulosa J. G. Ag. Spec. Alg. 1, p. 144. 
Fig. » » Post. et Rupr. ' Ill. Alg. t. 16: 
