KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 23. N:0O 8. 45 
laminans bredd ofta till mer än en meter. Liksom hos dessa båda former är äfven, så- 
som nämnts, hos f. subsessilis laminan bred i förhållande till längden. 
Sorus har jag sett utbildad endast på den flikade delen af laminan. 
Laminaria nigripes J. G. Az. 
Spetsb.. Alg.: Till. p. 29. 
Descr. Laminaria nigripes J. G. Ag. 1. c. 
Fig. » » Kjellm. Alge arct. Sea t. 25, f. 8—10. 
Syn. Hafgygia Bongardiana f. normalis, a Aresch. Obs. Phyc. 4, p. 5; ex parte. 
f. reniformis Kjellm. 
Pp brevipes Kjellm. 
Kjellm. I ce. p. 237 et sequent. 
Descr. Laminaria nigripes f. reniformis 6 brevipes Kjellm. 1. c. 
Beringön, sparsam; spridd på sublitoralregionen; med sporangier. 
f. oblonga Kjellm. 
p subteres Kjellm. 
fre: 
Descr. Laminaria nigripes f. oblonga f subteres Kjellm. 1 c. 
Beringön, sparsam; spridd inom sublitoralregionen; med sporangier. 
Laminaria dentigera Kjellm. mscr. 
L. stipite longiore, pedali et ultra, levi, fexili a basi incrassata sensim attenuato, 
apice subcompresso, lacunis muciferis densis, magnis, in orbem regularem subceorticalem 
dispositis; lamina sublanceolata, crassiuscula, plana, saturate brunnea vel fere picea, nitida, 
usque ad basim in lacinias latitudine valde dissimiles decomposito-digitato fissa; laciniis 
latis residuis brevibus laciniarum angustarum abjectarum quasi dentatis; soro? Tab. 2, 
fgnl0-— 14. 
Syn. Hafgygia Bongardiana f. normalis, a Aresch. Obs. Phyc. 4, p. 5; ex parte. 
Beringön, temligen ymnig; spridd på den sublitorala regionen; steril. 
Af denna Laminaria har jag sett ett betydligt antal exemplar i olika utvecklings- 
stadier. De öfverensstämma i flere väsentliga afseenden mycket nära och utmärka sig 
genom en summa karakterer, som icke återfinnas hos någon annan mig bekant Laminaria. 
Jag anser mig derför böra betrakta den såsom en skild art. 
Mest utmärkande för den är dess långa, vid basen slutligen tjocka, mot den något 
hoptryckta spetsen starkt och jemt afsmalnande, med en tät krets stora slemhålor försedda 
stipes, dess smala, nästan lancettlika lamina, hvilken uppdelas upprepadt i flikar, af hvilka 
en del äro mycket smala, snart affalla eller upplösas till aldra största delen. Genom de 
qvarlefvande baserna af dessa smala flikar blifva de bredare liksom glest, oregelbundet 
tandade. Laminan är tjock, slät, glänsande, mättadt brun eller nästan beckbrun. I stipes 
utbildas icke någon korkliknande väfnad, i följd hvaraf den lefvande stipes är slät och 
glatt. I laminan är midtlagret mäktigt utveckladt och skarpt begränsadt från det tem- 
ligen storcelliga mellanlagret, som innesluter ungefär i sin mellersta del temligen stora, 
svagt begränsade slemhålor, 
