14 K. BOHLIN OCH C. A. SCHULTZ-STEINHEIL, OM EQUINOKTIETS BESTÄMNING. 
CO: CN. 00: CV: 
1889 h c h c 1889 h c h ( 
Mars, 251, + 050187 Oo fä DE Se OEI Se DELS AN ren re fr ESA AKEL 
28 + 0.080 — 0.036 + 0.336 + 0 -.v4 240 — = — 0095 + 05008 
29 + 0.060 — 00-051 + 0.364 + 0.029 
30 + 0.056 —=0-.051" + 0.367. +: 0029 
April: 5; —=" 0136 = 0009 ONS Or00R 
10 — 0.127 —0-.055 +0.132 + 0.033 
11 — 0.172 —0-059 +0-.156 + 0 -.037 
17 —0.124 —0-.054 +0-.101 + 00-032 
18 — — 0.020 + 0.173 — 0.002 
Jemföres nyss anförda formel med den, som erhålles, då azimut, inklination och 
böjning (bh, 0.0.) tagas som instrumentfel, och betecknas polhöjden med samt värdena 
JnIing S , é 
af A för C.O. och C.V. med ho. och h», så inses, att 
hh, —hy SA 
Se b Sin p. 
Nu har man på grund af nyss meddelade värden från våren — på hösten har ob- 
serverats uteslutande i ett läge hvarje dag — 
1889 Mars 18 ho oder — 0 = — ("Ab 
108) 145 
21 113 
fare 121 
23 148 
25 148 
28 103 
29 112 
530 116 
April 5 125 
10 086 
11 116 
i 069 
eller i medium 
fo pil — 0 = —'0".123; 
sålunda 
b=" = 0142 (CON 
Anbringas de korrektioner, som med dessa värden å 4 och c beräknats, så erhållas 
de under rubriken »Reducerad passagetid» i kolumn 7 af observations-tabellen meddelade 
värden, hvilka kombinerade med de i åttonde kolumnen anförda rektascensionerna gifva 
nionde kolumnens värden på m+7y. Rektascensionerna äro samtliga hemtade ur förteck- 
