Meg 
KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 23: N:o |5. 14 
vara utvecklade i normal mängd men äro betydligt förminskade, försedda med gula knappar 
och ej sällan nästan dolda af stjernluddet. 
Den andra mera utpräglade modifikationen karakteriseras af på holkarne svagare 
framträdande och på dessa och bladen lösare och gråare stjernludd samt kraftigt utbildade 
mörka glandelhår och högre frodigare växt. Dessa båda modifikationer få härigenom ett 
högst skiljaktigt utseende. Sannolikt beror äfven här 1 en del fall det förändrade ut- 
seendet ej på en verklig minskning af stjernluddet, utan torde detta endast genom växt- 
delarnes förstoring vara glesare och dessutom döljas af de kraftiga glandelhåren, hvilka 
vanligen ej heller synes vara talrikare utan endast genom sin kraftigare utbildning ge 
utseende häraf. På solöppna ställen bli kantligulex oftast, men ej alltid, starkt rödstrim- 
made, hvaremot de på skuggigare lokaler vanligen äro enfärgade. 
Båda dessa modifikationer öfvergå på ståndorter af intermediär natur på mångfaldigt 
sätt i hvarandra. Oberoende häraf är arten splittrad i flera mer eller mindre, ehuru 
oftast svagt utpräglade variationer, af hvilka några måhända kunde förtjena namn af 
varieteter och hvilka på ett mer eller mindre i ögonen fallande sätt erhålla mångformighet 
genom ståndortsmodifikationerna. Dessa variationer äro ej jämnt fördelade öfver artens 
hela utbredningsområde, utan många äro mera utpräglade eller ensamt förekommande i 
en del, andra i en annan del af området. Sålunda synes 1 Upland och på Gotland former 
med tendens till rikligare hårbildning vara allmännare än i Östergötland. Äfven i Vester- 
götland synas dylika former vara talrikare, hvilket torde kunna ställas i samband med 
H." Peleteriani förekomst i sydvestra Sverige. 
Flertalet former, 1 hvilka arten är splittrad, kunna med mer eller mindre lätthet 
hänföras till följande variationsrigtningar, hvilka synts mig kunna utgöra grunden för en 
indelning. 
I. Holkar med ordinärt framträdande glandler, jämnt fördeladt stjernludd och spar- 
samma hår. 
alrgenuwinum. = DAHLSTI Hier. exs:' Fases I ni 1: — Holkar stora, vida 10—11 mm. 
långa, omkring 8 mm. breda med tvär bas, grasvarta af ungefär 1 lika grad utvecklade stjern- 
hår och mer eller mindre mörka glandelhår. Yttre fjäll löst tilltryckta eller slappt utstående, 
delvis klädda af mer eller mindre talrika, grå hår, hvilka stundom kunna uppträda mera 
spridda på de mellersta fjällens spetsar. Blad mer eller mindre spetsiga. Kantligulx vanligen 
starkt strierade. Grofväxt med fasta stoloner. 
Anträfftad på följande ställen i Östergötland: Väderstads socken, Lindekullen; S:t Lars socken, Smedstad 
och Ramestorp; Vreta socken, Stjernorp; Linköpingstrakten, allmän på grusiga och sandiga backar, söder och 
vester om staden. 
Varierar med hårigare holkar, medelformer till i) revertens. 
Dylika former äro anträffade i Väderstads socken, vid Stjernorp, Ramstorp och Smedstad i S:t Lars 
socken samt i Linköpingstrakten, allt i Östergötland. 
På torra öppnare lokaler varierar den dessutom med gråare holkar, beklädda af 
spädare ljusare glandler (ståndortsmodifikation). 
