14 H. DAHLSTEDT, BIDRAG TILL SYDÖSTRA SVERIGES HIERACIUM-FLORA. 
h) subtestimoniale. Holkar små af ungefär samma storlek som hos e) tenelliceps, men 
något bredare, hvitgrå af ytterst tätt stjernludd (påminnande om H. velutinum Hegetschw.) 
och med ytterst korta, gula glandler, hvilka nästan helt och hållet döljas af stjernhåren. 
Blad under snöhvitt stjernludna, smalt lancettlika—tunglika. Hela växten späd. 
Anträffad i Linköpingstrakten flerestädes på samma lokaler som föregående samt i Småland vid Gärdserums 
kyrka. Är nog måhända föregåendes mest utpräglade ståndortsmodifikation. Analog med en i Hieracia Negeliana 
utdelad form af HH. Hoppeanum subsp. testimoniale Näg. a) genuinum hvilken den habituelt är i förvillande grad, 
och man vore frestad att säga nästan till identitet, lik. Den skiljes dock från denna senare bland annat genom 
H. Peleteriani allmänna karaktärer på holkarne, såsom lösa yttre fjäll, de inre utdragna i en smal spets samt 
ofvan tätare men mjukare håriga blad m. m. 
Hit torde äfven höra den af E. Fries (i Symb.) från Småland, Femsjö, uppgifna formen. 
IV. Holkar rikt stjernhåriga mer eller -mindre rikt småhåriga (äfven på skaften ofta 
glesa hår) men deremot med svagare utvecklade glandelhär. 
1) revertens. Holkar något växlande, vanligen 9—10 mm. långa och 7—8 mm. 
breda, grå af mer eller mindre rikligt eller starkt framträdande stjernludd, täta eller glesare 
temligen korta här och mindre talrika mer eller mindre framträdande glandler. Vanligen 
mer eller mindre trubbiga eller kortspetsade blad. Kantligule strierade. 
En anmärkningsvärd form 1 hög grad påminnande om H." subpeleterianwm N. P. 
PP tonsum N. P. från Bohuslän. 
I Östergötland påträffad endast i TLinköpingstrakten och Vånga socken, Grensholmen. På Gotland 
tyckes den vara allmännare enligt explr. af S. ALMQuist äfvensom kring Upsala enligt explr. af K. O. E. STEN- 
srtRÖM. En liknande form är funnen på Öland, Rödhälla. På dessa ställen synes den sammanhänga med de 
under g) canocerinum omnämnda formerna. I Östergötland påträffas äfven ej så sällan former, sammanbindande 
denna med föregaende variationsgrupp och a) genuinum. 
Ofvan anförda variationer äro likväl såsom redan visats ingalunda skarpt skilda från hvarandra utan 
nästan allestädes påträffas mångfaldiga öfvergångar mellan dem. 
Dessutom uppträda här och hvar modifikationer, hvilka icke lata sig fullständigt inordnas bland de anförda. 
Hit höra de ofvan anförda formerna med stundom ytterst svagt stjernludd i holkfjällens kanter. På 
holmar i Roxen nära Norsholm påträffades förra sommaren ganska allmänt bland former af g) canocerinum en 
märkvärdig form med jemförelsevis smala holkar med ovanligt längt nedlöpande bas och för arten ovanligt smala 
i en lång spets utdragna holkfjäll. 
Vid Berg i Vreta socken har jag insamlat en der ganska ymmnig form med ytterst smala tunglika blad 
och breda temligen rik- men korthäariga holkar med rundad bas och smala fjäll. 
Liknande men betydligt spädare former äro insamlade vid Visby (S. AnmQuist) och Upsala (K. 0. E. 
STENSTRÖM). Dessa former komma närmast i) revertens, ehuru af ganska skiljaktig habitus. 
Explr. insamlade i Vestmanland, Kung Karls socken (K. J. LÖnNNRorTH) och Södermanland, Öja socken 
(0. G. BLOMBERG) synes äfven höra hit. De förra påminna rätt mycket om späda former af IH." subpele- 
terianum N. P. 
De flesta hithörande former börja strax efter midten af Juni sin blomning, hvilken 
vid midsommartiden når sitt maximum samt fortfar till i början af Juli, i hvars första 
vecka den på normala ståndorter är alldeles afslutad. Enstaka, på något sätt fördröjda, 
individer fortfara att blomma ännu senare. Längre fram mot hösten inträder ofta en 
andra blomning, hvilken stundom under särdeles gynsamma väderleksförhållanden kan vara 
ganska riklig. Vid denna tid men äfven strax efter den egentliga blomningen träffas 
