KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 23. N:o |5. 15 
H. X sabulosorum ej sällan med stoloner, hvilka proleptiskt utvecklat sig till flagellartade 
bildningar. Dessa äga, såsom man kunde vänta, 1 sin spets ämnen till flera närmade 
korgar, då de deremot vid normal utveckling följande år skulle utvecklat en bladrosett 
med 2—fera från bladvecken och stamspetsen utgående skaft. Att dessa proleptiskt ut- 
vecklade korgar ofta komma till full utbildning och blomning, har jag i flera fall varit i 
tillfälle att iakttaga. 
Onekligen intager H." sabulosorum en mellanställning mellan H." subpeleterianum 
N. P. och H. Hoppeanuwm SCHULTES, subsp. testimomale N. P." 
Inom Sverige bebor den ett ganska sammanbängande utbredningsområde, omfattande 
Vestmanland, Upland, Södermanland, Öster- och Vestergötland, Småland, Gotland och 
Öland, hvarjemte den är anträffad på en punkt längre norr om området, nämligen i Jerfsö 
i Helsingland. Enligt J. P. NORRELIn” är den äfven funnen på Aland, men är deremot 
enligt honom icke påträffad på Finlands fastland. 
Inom ifrågavarande område har den, såsom jag ofvan sökt visa, utbildat sig i en 
öfverraskande mängd mer eller mindre skarpt markerade men genom mellanformer för- 
bundna variationer, hvilket tyckes bevisa att artens utveckling är jemförelsevis sen och 
ännu pågår som lifligast. Dess mångenstädes stora individantal tyckes äfven antyda, att 
den här funnit lämpliga lokaler för sin trefnad, om den ännu måhända ej hunnit fullt 
tillpassa sig till dem. 
I dessa afseenden synes den sålunda bilda en motsats till sina närmaste och nästan 
lika formrika slägtingar, HH. " Peleterianum och H.” subpeleterianum, hvilka N. P. såväl 
på grund af deras spridda utbredning och förekomstsätt, som på grund af deras ringa 
konkurrensförmåga, abnormt utveckladt pollen och ofta ofullständiga fruktsättning vilja anse 
såsom äldre och 1 utdöende stadda former. 
Båda dessa senare förekomma i Skandinavien utefter Norges sydkust och i Sverige 
1 Dalsland, Skåne och Bohuslän. På senare stället förekommer af H.” subpeleterianum en 
form (£ tonsum N. P.), hvilken genom i) revertens torde sammanbindas med den öst- 
svenska H.> sabulosorum. 
På dessa tvenne formers gränsområden vore en närmare undersökning af deras 
variationer af stort intresse för en g 
andra i utvecklingshistoriskt afseende. 
rundligare kännedom af deras förhållande till hvar- 
Likasom formerna af H.” sabulosorum visa en sträng analogi med dem af de båda 
andra närslägtade underarterna, förete de äfven en kanske ännu mera genomgående sådan 
med formerna af H." testimoniale. 
Med denna senare är H." sabulosorum otvifvelaktigt också nära beslägtad, hvilken 
den derjemte äfven liknar i val af ståndorter”. Men på samma gång den i flera afseenden 
utgör en föreningslänk mellan ofvannämda arter är den måhända närmare befryndad med 
H. Pilosella än någon af dem. MHärpå antyda flera omständigheter, bland annat den ej 
sällan framträdande tendensen till förgrening af holkskaftet, hvilket ej iakttagits hvarken 
! Se Die Piloselloiden Mittel-Europas von C. Von NÄGELI und A. PETER pag. 122, 123. 
> Se J. P. NORBLIN Adnotationes de Pilosellis fennicis. I. pag. 57. 
3 Se NÄGEL och PETER, anförda arbete, sidorna 122, 123 och 127. 
