KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 23. N:o |5. JE 
tote, interiores dorso sparsim — sat dense floccose. Calathidium mediocre, 20—25 
mm. D., sulphureo-flavescens, + radians. Ligule marginales sublacerate concolores 
v. sepius + intense striatae. 
Denna form, hvilken säkerligen är en hybrid af H." sabulosorum och H. Auricula", 
är visserligen habituelt temligen likartad, men till karaktärer betydligt vacklande. Säker- 
ligen kan detta ej endast sättas i samband med dess hybrida natur utan är otvifvelaktigt 
i ännu högre grad beroende af de båda föräldraarternas polymorfa beskaffenhet. Det 
har förut visats i huru hög grad H.> sabulosorum är splittrad i såväl mera markerade 
som svagare utpräglade former, men äfven H. Auricula är långt ifrån hikformig, om än 
dess variationer äro mindre i ögonen fallande. 
Till sina festa karaktärer intager hybriden en intermediär ställning till båda föräldra- 
arterna. Habituelt och till örtståndets färg erinrar den mera om H. Auricula, hvilken den 
äfven närmar sig i anseende till holkarnes storlek, formen på fjällspetsarne, de yttre fjällens 
färg och de inres gröna kanter. Från denna har den äfven erhållit de ofta utvecklade 
styfvare håren på holkarne och stjelkens öfre del. H.”" sabulosorum åter liknar den till 
holkens form äfvensom fjällens, hvilka, isynnerhet de yttre, äro löst stående samt klädda 
af mer eller mindre rikligt stjernludd. 
Bladen, till färgen påminnande om H. Auricula och ofta äfven till formen, äro ofvan 
och 1 kanten sparsamt eller glest långhåriga och under mer eller mindre glest till starkt 
stjernludna. Stolonerna äro habituelt ganska lika dem hos H. Auricula, men äro rikligare 
håriga, stjernludna och kortare samt gröfre. Ofta är stolonbildningen ganska stark 
och riklig. 
Denna form är såsom antydts för öfrigt icke likformig öfverallt, der den förekommer. 
I Östergötland har den vanligen inga eller färre hår på holkarne, hvilket nog står i sam- 
band med de derstädes allmännare glandelhåriga formerna af HH. sabulosorum. I Upland 
och delvis äfven på Gotland har den vanligen holkarne och skaften mer eller mindre rik- 
ligt klädda af längre mörkare styfva hår”. På dessa ställen förekomma också allmännare 
håriga former af H.” sabulosorum. 
För öfrigt må anföras några omständigheter, hvilka tala för ifrågavarande forms 
hybrida natur. Man påträffar den nämligen alltid bland eller i närheten af H. Auricula 
och H.” sabulosorum och såvidt hittills är kändt endast inom den senares utbrednings- 
område”. I södra Sverige, åtminstone i Östergötland, är den derjemte endast funnen i ringare 
individantal. I Upland synes den likväl, såsom vid Upsala och Tibble, förekomma i 
ganska riklig mängd. På det förra stället tyckes dock den glest bevuxna sandås, hvarpå 
den växer, särskildt vara gynsam för dess spridning på vegetativ väg, hvartill den såsom 
1 Denna åsigt, hvilken jag för öfrigt länge hyst, har redan J. P. NORRLIN i Adnotationes de Pilosellis 
fennicis pag. 52 i noten och pag. 84, 86 uttalat. 
2 Det är denna form, hvilken i Die Piloselloiden Mittel-Europas benämnes H. Lindebergii 2) hirsutum 
och hvilken äfven finnes utdelad i Lbg. Hier. Scand. Exs. n:o 4. 
3 De extraskandinaviska af NÄGEnri & PETER såsom H. auriculeforme FR. upptagna formerna, tillhöra 
med all sannolikhet andra hybrida kombinationer, hvartill H. Pilosella eller H. testimoniale lemnat bidrag. 
K. Sv. Vet. Akad. Handl. Band. 23. N:o 15. 3 
