24 H. DAHLSTEDT, BIDRAG TILL SYDÖSTRA SVERIGES HIERACIUM-FLORA. 
Holken, som är temligen lång med från bred bas småningom långspetsade och blek- 
kantade fjäll, hvilka äro tätt beklädda ända ut i spetsen af grått stjernludd, får härigenom 
och af de tättsittande tjocka glandlerna och svartfotade håren ett karakteristiskt brokigt 
utseende. Den påminner för öfrigt mycket om HH.” urnigerum NORRL., och torde vara 
beslägtad med den. 
Stolonerna äro temligen tjocka, förlängda och mjuka. Bladen äro relativt hastigt 
decrescerande, temligen långa, vanligen längre än internodierna. Blommorna äro af vacker, 
mörkare gul färg än föregående samt tunna och sammanfalla snart vid torkning. 
4. H."robusticeps n. subsp. 
DaunLsT. Hier. exs. Fasc. II, n. 9. 
Rhizoma suberassum. Stolones firmi breves v. elongati foliis parvis angustis 
lanceolatis decrescentibus instructi, pilis mollibus albis tomento denso nivei. Folia 
plerumque erecta elongata, exteriora anguste oblonga v. latiora saepe denticulata, 
interiora anguste v. elongate lanceolata acuta, extrema sub anthesi vulgo emarcida, 
omnia subtus dense canotomentosa — fere nivea parce et molliter pilifera supra 
marginibusque setis tenellis albis longis sparsim obtecta viridia. Scapi 1—4 crassi 
medio fuscescentes ad basin et sub involuero dense tomentosi pilis longis sparsis 
albis medio paucioribus glandulis cerinis usque a basi sparsis — densiusculis superne 
densis sub involuero + confertis obtecti. Involucrum robustum erassum + cano: 
viride squamis sat latis acutis intimis subulatis exterioribus subtriangularibus albidis 
precipue larxis pilis sparsis v. raris albofuscis et glandulis brevibus cerinis densis — 
confertis vestitis ceterum ubique fere ad apicem roseo-coloratum tomentosis. Cala- 
thidium sat magnum — magnum (30—35 mm. D.) lete luteum sat plenum. Ligule 
marginales extus + intense striate haud lacerate. 
En i hög grad utmärkt form, igenkänd på sina långa, smala, vanligen långspetsade 
och upprätta, sparsamt håriga, men undertill ofta nästan snöhvita blad, fasta stoloner med 
smala, spetsiga blad och stora, tjocka, grågröna holkar med breda fjäll, hvilka, i synnerhet 
de yttre, äro löst frånstående och knotiga samt tjocka korgskaft. De yttre bredare bladen 
äro vanligen vid blomningen afvissnade, de derpå följande bladen långa och något trubbade, 
vanligen med tydliga rätt utstående eller bakåtrigtade, glesa glandeltänder, de öfriga van- 
ligen utdragna i en lång spets. Stundom äro bladen mera utbredda och bredare. Under- 
sidans bladnerver, i synnerhet medelnerven, äro alltid starkt framträdande. Stolonerna 
äro än korta (vid blomningen) och föga utvecklade, än långa, fina men fasta. 
Håren äro på holkarne mer eller mindre rikligt utvecklade; vanligen uppträda de 
på de yttre fjällen och mot de mellerstas spetsar eller äro åtminstone der längre, styfvare 
och tydligare framträdande. 
Anträffad i Östergötland på torrare svagt gräsbevuxen mark flerestädes såsom i Kärna socken, Malmslätt; 
Yreta socken Berg och i trakten af Linköping. 
Be Mr 4 - 
