[NA 
[en 
H. DAHLSTEDT, BIDRAG TILL SYDÖSTRA SVERIGES HIERACIUM-FLORA. 
6. H.”" firmistolonum n. subsp. 
tnzoma elongatum subtenue. = Stolones elongati stricti subtenues microphylli 
foliis acutis cito decrescentibus instructi, pilis longis mollibus mediocriter vestiti to- 
mentelli -— subtomentosi, medio vy. apice leviter fuscescentes. Folia viridia — 
lutescenti-viridia sat longa, superiora + oblanceolata, intermedia obovato-lanceolata, 
summum angustius oblanceolatum, supra setulis mediocribus sparsis, subtus pilis 
longis mollioribus densiusculis vestita, canotomentosa — tomentella, nervis sat con- 
spicue prominentibus. Scapi 1—2 (—3) erecti,. sat, firmi, 8—20 cm. longi, medio 
sparsim basin versus et infra capitulum sat floccosi, glandulis et pilis tenuibus longis 
raris v. sparsis superne sparsis — densiusculis (v. sat. densis) obtecti, supra medium 
seepissime colorati. Involucrum sat magnum et crassum (v. crassiusculum) cylindricum 
10—12 mm. longum, basi ovoideo-rotundata, squamis sublanceolatis, 1—1,5 mm. 
latis, viridi-marginatis, in apicem subulatum coloratum protractis, glandulis tenuibus 
sparsis v. raris pilis longis cano-fuscescentibus + densis — sat confertis obtectis 
et sat foccosis. Calathidium magnum (ad 35 mm. D.) + obscure sulphureo-flavum. 
Ligule marginales subradiantes 2—2,5 mm. late, stria lata intense purpurea coloratee, 
haud laceratze. 
Utmärkt från föregående, hvilken den står nära och habituelt mycket liknar, genom 
sina gröna spetsiga blad, styfva, utdragna, småbladiga stoloner, härens starkare utveckling 
på holkarne samt de starkt och vanligen längt ned kolorerade fjällspetsarne. Glandelhåren 
äro isynnerhet tätt hopade under holken och på dennes nedre del och antaga här en ljust 
kädgul färg. | 
Förekommer spridd, sällan i större grupper, på soliga öppna ställen, helst på barare 
grus, der den stundom bildar glesa mattor. 
I Linköpingstrakten är den temligen allmän, äfven i Vreta s:n, Stjernorp. Vid Linköping är flerestädes 
anträffad en något afvikande form med mindre korgar, något lacererade kantblommor och af ljusare, tätare stjern- 
ludd mera gråa holkar. Möjligen är denna endast en ständortsmodifikation, förekommande på ytterst torr, mager 
grusmark. 
7. H."lacerilingua n. subsp. 
DaAuLsTt. Hier. exs. Fasc, I, n. 5. 
Rlhizoma tenuis.  Stolones graciles elongati mierophylli molliter pilosi tomen- 
telli. Folia viridia, superiora + anguste et elongato-lanceolata — oblanceolata longe 
petiolata, intermedia et summum + anguste lanceolata — lingulata, supra margineque 
setulis sparsis mediocribus, subtus pilis mollibus freqventioribus et longioribus, to- 
mento cano sat dense — dense vestita. Scapi 10—25 mm. longi, 1—3, sat dense 
floccosi, inferne pilis et glandulis sparsis superne fuscescentes glandulis densioribus 
pilisque mollibus mediocribus v. longis rarioribus obsiti. Involuerum cano-viride 
ma ET EES 
Be > borean 
Tjaa Å VN AA 
a 
