KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 23. N:o |5. 33 
holkfjällens nedstigande på skaften, hvilka under holkarne äro något förtjockade, ofta konisk. 
Till följd af sina lösa, gröngråa fjäll har denna form ett säreget utseende och är lätt att 
igenkänna, ehuru den med hänsyn till holkarnes beklädnad varierar ej obetydligt. På friskare 
till fuktig lokal blir den högväxt, skaften ända till 3 dm. långa och spensliga, holkarne 
mera gröna med rikligt utvecklade fina mjuka hår jemte spensliga glandelhår; på torra 
lokaler blir den lågväxt med gråare i spetsen starkare kolorerade fjäll, alldeles hårlösa eller 
klädda af sparsammare hår, hvilka än äro spridda öfverallt än företrädesvis uppträda på de 
yttre fjällen och mot de mellerstas spetsar. På dessa senare lokaler äro vid blomningen 
stolonerna vanligtvis icke eller svagt utvecklade, äfvensom bladen här äro af mera jembredt 
lancettlik form och mera spetsade. Står säkerligen nära föregående, med hvilken den 
närmare förenas genom följande form. Med AH.” vulgare är den sannolikt beslägtad genom 
några ff., bland andra genom dess form pleioscapum, med hvilken den har flera likheter 
i bladform och holkbyggnad. 
Anträffad flerestädes i Linköpingstrakten på torra backar samt i Vreta socken vid Berg, der den upp- 
trädde på såväl torra som friska eller t. o. m. på fuktiga lokaler. 
Var. subfavillicolor n. var. DaAurst. Hier. exs. Fasc. II, n. 11. 
Rhizoma prioris. Stolones sepe magis elongati ceterum fere ut in priori. 
Scapi 1—2 graciles magis tomentosi pilis mollibus sat longis densius pilost glandulis 
inferne raris, superne preesertim infra involucrum densis minutis luteolis obsiti. In- 
volucrum parvum canum subecrassum, 7—8 mm. longum, squamis fere ut in priori 
minus laxis exterioribus magis triangularibus ommnibus angustioribus brevioribus to- 
mento denso cano v. niveo pilis temwibus albis densis glandulis dilutis sparsis minutis 
Vv. fere nullis obtectis. Calathidium parvum, ec. 25 mm. D, luteum plenum. Ligula 
marginales + striate, haud lacerate. Folia + lineari-lanceolata obtusiuscula v. sub- 
acuta indumento fere prioris sed parciori. 
Från föregående, hvilken den står betydligt nära och med hvilken den synes genom 
mellanformer vara förbunden, skiljes den genom kortare, gråare holkar, klädda af tätt, 
ofta nästan snöhvitt stjernludd och täta, ytterst fina, ljusa hår men sparsamma eller enstaka, 
mycket små, ljusa glandelhår, lägre växt och sparsammare hårighet på de vanligen, äfven 
på stolonerna, mer eller mindre smalt jembredt lancettlika bladen. 
Påminner till holkarnes beklädnad, blomfärg ra. m. om H.”" favillicolor. 
Ligule äro vanligtvis mycket korta, temligen smala med låga tänder. 
Anträffad flerestädes i Linköpingstrakten samt på torrare öppen gräsmark i gles skog vid Malmslätt i 
Kärna socken, Östergötland. 
14. H.”' exacutum NORRL. 
Pilosella' exacuta NOorrr. Adnot. de Pil: Fenn. p. 65 et Herb. Pil. Fenn. 4. — H. 
Pilosella subsp. subcaulescens 5 exacutum N. P. Die Pil. Mittel-Eur. p. 772. 
K. Sv. Vet. Akad. Handl. Band. 23. N:o 15. 5 
