36 H. DAHLSTEDT, BIDRAG TILL SYDÖSTRA SVERIGES HIERACIUM-FLORA. 
socken. Utom området är den funnen i Södermanland i Stora Malms socken (G. ANDERSSON), i Vermland, samt 
af mig vid Kristiania (1885). Skild från föregående, med hvilken den tydligen är beslägtad, genom blott ett 
utveckladt, högre och mjukare skaft, beklädt af långa, fina, långt gråspetsade hår och korta glandler samt af 
rikligt till tätt stjernludd, hvitaktigt gråsvarta, längre holkar med täta, långa, mer eller mindre ljusa och svart- 
fotade hår, korta glandler och rikligt ludd, hvilket bekläder fjällen ända ut i kanterna och nästan ända ut till 
de endast ett kort stycke kolorerade spetsarne. Fjällens egen färg är grågrön med ganska breda gröna kanter. 
Korgar bleka, något ljusare än föregående (flavescentes). Kantligul&e äro rödtoppade eller kort rödstrimmade, 
tydligare lacererade än föregåendes. Stolonerna äro jemförelsevis storbladiga och mjuka, i allmänhet ej för- 
längda. Är en bland våra mera utmärkta former och på ofvan angifna karaktärer lätt att igenkänna. 
17. H.”" adamplians n. subsp. 
) 
Rhizoma crassum. Stolones elongati crassi firmi sat macrophylli, foliis sat 
densis + anguste lanceolatis acutis instructi, tomento denso pilis longissimis mollibus 
albidis sat densis nivei. Folia + lanceolata denticulata, supra margineque setis + 
densiusculis longis obsita subtus pilis sparsis obtecta, et dense — sat dense floccosa, 
canescentia — subnivea. Scapi 1—2 (—3) elongati crassi, inferne glandulis sparsis 
floccis raris — sparsis, superne glandulis + densis — confertis nigris sub involuero 
cerinis obtecti, tomento + denso canescentes, colorati. Involucrwm obscurum amplissi- 
mum pro longitudine perlatum basi truncata, squamis viridi-marginatis latis + ovato- 
lanceolatis glandulis confertis — creberrimis mnigris ad basin cerinis dorso floccis 
sparsis, apice densioribus, obtectis. Calathidiwm maximum (ad 40 mm. D-.), longe 
radians, flavido-sulphureum. Zigule marginales intense striate, eximie lacerate. 
Denna i hög grad utmärkta och från öfriga betydligt afvikande form anträffades 
sommaren 1884 vid Stora Kullen i Svanshals socken, Östergötland, på en inskränkt lokal. 
Den växte här bland mossa och lafvar i något fuktiga bergsspringor på en solöppen bergs- 
backe och anträffades blott 1 ett fåtal exemplar i tvenne skilda grupper. 
I flera afseenden, såsom de stora breda holkarne, tjocka stolonerna och det grofva ört- 
ståndet för öfrigt, kommer den nära H."laticeps Norrr. "Tillsammans med denna jeiate 
några andra torde den bilda en särskild formgrupp inom H. Pilosella, starkt tenderande 
åt H. Peleterianum och isynnerhet dess östsvenska underart H.” sabulosorum. Om denna 
senare erinra de grofva stolonerna och rotstocken, de spetsiga bladen och stora holkarne, 
hvars yttre fjäll äfven äro något lösa. Från denna är den dock väl skild förnämligast 
genom sin betydligt gröfre växt, sina större, lägre och bredare holkar med smalare, ej så 
långspetsade fjäll och mörkare blomfärg samt stolonerna, hvilkas blad äro, fastän svagt, 
decrescerande. Till habitus och allmänna karaktärer faller den inom H. Piloselle form- 
krets. Mest utmärkande för densamma äro de stora, låga holkarne, hvilka äro rikt glan- 
dulösa och hvilkas glandler vid basen sitta betydligt tätare och jemte dem på skaftets 
öfre del äro af vaxgul färg, samt dess grofva och kraftiga växt. 
é 
akt 
