44 H. DAHLSTEDT, BIDRAG TILL SYDÖSTRA SVERIGES HIERACIUM-FLORA. 
sparsis, superne fuscis densioribus sat longis et glandulis obscuris sparsis, sub in- 
voluero densis inzeequalibus vestitus, ad basin apicemque sat dense tomentosus, medio 
sepe coloratus et floccosus. Involucrum sat breve suberassum + obscure cano-vires- 
cens basi + ovoidea — rotundata. Squamdae dorso obscuriore virides apice obtuso 
v. acuto leviter colorate pilis sat longis fuscescentibus irregulariter dispositis sparsis 
— sat densis obtecte, glandulis obscuris medioeribus confertis et floccis dorsum + 
late tegentibus sparsis — densiusculis vestite.  Calathidiwm majuseulum — sat 
magnum lzete luteum subsordidum. Zigule marginales stria angusta leviter — sat 
intense notatrer, sublacerateae. 
En ganska utmärkt form, stående nära följande, från hvilken den stundom är svår 
att skilja. Från denna utmärker den sig dock genom sin högre, oftast högt upp, vanligen 
vid basen grenade stjelk, klädd af talrikare, längre hår och mot basen talrikare men upp- 
till glesare och längre glandler, hvilka der vanligen äro blandade med långa hår, på hol- 
karne längre och ojemnare fördelad, gröfre hårighet samt något längre och glesare glandler, 
tätare stjernludd, smalare, aldrig så långt ned och ljusare kolorerade fjäll samt smalare, 
mindre håriga, undertill kornigt stjernludna, något i ärggrönt skiftande blad och finare sto- 
loner. På torrare ställen framträder den egendomliga bladfärgen bäst, på skuggigare och 
fuktigare ställen blir färgen mera lökgrön. Bladen, hvilka i allmänhet äro förlängda i ett 
bredare skaft, bli här långt smalskaftade såsom vanligen hos skuggformer. På soliga 
ställen utvecklas vanligen ej akladiet, hvilket liksom stjelkens nedre del ofta är ganska 
rikt långhårigt, utan öfverväxes af sidogrenen, hvilken isynnerhet närmare holken är föga 
hårig. Samma förhållande med afseende på hårigheten äger rum hos skuggformen, men 
här öfverskjuter vanligen sidogrenen ej det väl utvecklade akladiet. Här är stjelken oftast 
också högt upp förgrenad och derjemte utgår ej sällan från vecket af det öfversta, från 
rosetten mer eller mindre aflägsnade bladet en längre eller kortare enblomstrig, liksom 
akladiet rikligare hårig gren. På holkarne äro håren utvecklade på något eller några af 
de yttre fjällen ensamt eller derjemte äfven på de mellersta fjällens öfre delar och variera 
rikliga till spridda. 
Anträffad i Östergötland i Åtvids socken Atvidaberg, Karstorp, Adelsnäs m. Ht. ställen samt i Kärna 
socken vid Malmslätt på solöppna, torra lokaler. 
27. H." furviceps n. subsp. 
DAnDST: Hier”exs, TFaAsco ft n. i de. 
Rlizoma sat erassiusculum.  Stolones elongati crassiusculi, tomentelli, molliter 
et sat dense albo-pilosi. Folia sat magna + late oblongo-lingulata — oboblonga 
viridia — prasinoviridia, supra setis sat longis raris, subtus pilis mollibus mediocribus 
in nervo dorsali densioribus et floccis densioribus — sat densis vestita. Scapi 2—4 
(—6) interdum furcati, inferne floccis densioribus &landulis raris — sparsis pilis soli- 
tariis, superne floccis sat densis — densis glandulis crebris — confertis pilis soli- 
tariis Vv. nullis obtecti.  Flagella sepius evoluta. Irwolucrum sat magnum crassum 
